Справа № 754/5779/22
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., вивчивши письмові матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та стягнення моральної шкоди.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що остання просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 150000000 грн., проте позивачка не виконала вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не виклала обставини, якими обґрунтовує зазначену позовну вимогу в частини розміру такої шкоди.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому пункт 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Також у роз`ясненнях, наданих Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4).

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог. Зокрема докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, наприклад, докази витрат на лікування.

Крім того, всупереч вимог п.п. 6, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить наступні відомості:

?відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору

?підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року, справа №761/11472/15-ц вказав, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Таким чином, прохальна частина позовної заяви містить вимоги: немайнового характеру (визнання бездіяльності відповідача неправомірною) та майнового характеру (відшкодування моральної шкоди).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405,00 грн.).

Проте, письмові матеріали справи не містять доказів сплати судового збору за вимоги немайнового та майнового характеру, натомість письмові матеріали справи містять клопотання про звільнення позивачку від сплати судового збору.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що позивачка є жертвою шахраїв, які методом обману відібрали всі грошові кошти, іншого доходу, окрім пенсії не має, а сукупний дохід значно менше суми судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження факту неможливості сплати судового збору, позивачем було надано довідку про доходи за період з січня 2022 року по червень 2022 року.

При цьому, належних та допустимих доказів щодо розміру доходів позивача за останній календарний рік до заяви долучено не було. Відтак, відсутні докази щодо доходів за останній календарний рік згідно положення п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Наведене свідчить про відсутність належних доказів про наявність обставин, які б давали підстави для звільнення позивача від оплати судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у звільненні від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 13397,40 грн. (992,40+12405,00) та надати докази, що підтверджує його сплату.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом сплати судового збору та надання суду відповідного платіжного документа, а також надання нової редакції позовної заяви у кількості трьох примірників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта