Справа № 355/1379/21
Провадження № 2/355/397/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме 1/3 частки квартири, після смерті ОСОБА_4 . Крім того, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право власності на квартиру, яку приватизовано 16.02.1995, оскільки втрачено оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою було подано клопотання про витребування у Баришівській районній державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №165/2021 заведеної до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивачів та витребувано у Баришівській районній державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №165/2021 заведеної до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.02.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та його представника.

02.06.2022 відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

13.06.2022 від представника позивачів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи лист Баришівської нотаріальної контори від 10.06.2022 №393/01-16.

13.06.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2022.

В судове засідання позивачі та відповідач не з`явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином шляхом надсилання SMS-повідомлення та електронної пошти.

У відповідності до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.1995 приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 66,5 кв.м., відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про виготовлено свідоцтво про право власнсоті на житло № НОМЕР_1 Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива».

Таким чином, судом встановлено, що 16.02.1995 спадкодавець ОСОБА_4 та позивачі, як члени сім`ї спадкодавця, прийняли участь у приватизації державного житлового фонду спірної квартири відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво про право власності було видане Госпрозрахунковим бюро «»Альтернатива» (а.с. 18-19).

Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (дочка спадкодавця) серія НОМЕР_2 від 06.04.2012 (а.с. 16), свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (син спадкодавця) серія НОМЕР_3 від 20.05.1986 (а.с. 17) та, відповідно, ОСОБА_2 - чоловік спадкодавця, що випливає зі свідоцтв про народження дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 09.02.2021, видане Баришівським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8).

20.09.2021 Баришівська районна державна нотаріальна контора відмовило позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на квартиру, яке видане органом приватизації «Госпрозрахункове бюро «Альтернатива», не приймається до вчинення нотаріальних дій. Тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку у вищевказаній квартирі не є можливим, оскільки документ, що посвідчує право власнсоті на спадкове майно не відповідає нормам Закону (а.с. 48).

За змістом ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у його редакції, чинній за станом на 06.01.94 р.), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у його редакції, чинній як за станом на 06.01.94 р.), приватизація здійснюється, серед іншого, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв. м на сім`ю.

Як слідує з положень ст. 5. Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у його редакції, чинній як за станом на 06.01.94 р.), до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло на момент введення в дію цього Закону. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

За змістом ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у його редакції у наведеній тут частині, чинній за станом на 06.01.94 р.), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) і організація продажу може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Передача квартир (будинків) у власність громадян відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). Це право засвідчується ліцензією, що видається в порядку, який встановлюється КМ України.

Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого серія НОМЕР_4 від 09.02.2021, видане Баришівським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яблуневе, Баришівський р-н, Київська обл.

Відповідно до копії паспортів позивачів, позивачі зареєстровані та проживали на момент смерті спадкодавця за адресою АДРЕСА_2 , тобто, постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини і належить до кола спадкоємців.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.02.1995, спірна квартира значиться належною на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та позивачам, як членам її сім`ї.

Захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, зокрема, шляхом, серед іншого, визнання цих прав.

За змістом ст. 41 ЦК України у ред. 1963 р., угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво - або багатосторонніми (договори).

Відповідно до положень ст. ст. 112, 113 ЦК України у ред. 1963 р., майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Отже, позивачі, поряд зі спадкодавцем ОСОБА_4 , прийняли участь у приватизації спірної квартири та у їх власність перейшла по 1/3 частки в порядку приватизації державного житлового фонду, оскільки позивачі та спадкодавець як наймачі спірної квартири мали рівні права щодо користування нею та здобули рівні права при її приватизації у отриманні у приватну власність по 1/3 її частці кожен.

Отже, позивачі, поряд із ОСОБА_4 прийняли участь у приватизації спірної квартири та у її власність перейшла 1/3 її частка в порядку приватизації державного житлового фонду, оскільки позивачі та покійна, як наймачі спірної квартири, мали рівні права щодо користування нею та здобули рівні права при її приватизації у отриманні у приватну власність по 1/3 її частці кожен.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, ЦПК України, на підставі ст. ст. 15, 16, 328, 1 222, 1 258, 1 264, 1 269, 1 270 ЦК України, ст. 1, ч. 1 ст. 3, ст. ст. 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у його редакції, чинній за станом на 06.01.94 р.), ст. ст. 4, 41, 112, 113 ЦК України в ред. 1963 р., суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 66,5 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 66,5 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 66,5 кв.м., розташовану по АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький