У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Шпуганича В.А. про зупинення провадження у справі, подану в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

В провадженні суду на стадії підготовчого засідання перебуває вищевказана цивільна справа.

26.04.2022 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Шпуганич В.А. подав заяву про зупинення провадження у даній справі, так як в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа №308/10570/15-ц за позовом ОСОБА_1 до АБ «Форум» про визнання недійсним кредитного договору №0577/08/26-Nv від 03.10.2008.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що у даній справі суд розглядає питання стягнення заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору, дійсність якого оспорюється ОСОБА_1 в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи в усіх засіданнях без сторони позивача.

Представник відповідачки ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, позицію щодо розглядуваного позову висловив у відзиві, поданому до суду 10.03.2022.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, заяв та клопотань до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 5 ч 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

В розглядуваній заяві представник відповідачки ОСОБА_1 не обґрунтовує в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи №308/10507/15-ц. В свою чергу суд не може перейняти на себе обов`язок щодо доведення обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оскільки такий в силу ст.ст. 12, 13 ЦПК України покладається на останніх.

У ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сама лише взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, вказане узгоджується із позицією в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 910/17709/18 та у постановах Верховного Суду, зокрема від 25.05.2018 зі справи № 910/31771/18, від 03.04.2019 зі справи №909/621/17, від 02.06.2020 зі справи №910/6674/19.

Водночас пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд вважає, що зупинивши провадження в цій справі, відбудеться порушення прав сторін на розгляд справи у впродовж розумного строку.

Відтак, враховуючи відсутність обставин, що вказували б на неможливість розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи №308/10507/15-ц, суд дійшов висновку, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, у зв`язку з чим клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 182, 251,253, 260,2 61, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Шпуганича В.А. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов