Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2022 Справа №607/6667/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Світлика О.М., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно в рахунок погашення заборгованості встановленої рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2001 року, ухваленого в цивільній справі № 2-2438/2001,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить звернути стягнення на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, загальною площею 242,2 кв. м., з яких житлова 92,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка успадкована ОСОБА_2 , після смерті батька ОСОБА_3 з метою задоволення вимог ОСОБА_1 згідно рішення Тернопільського міського суду Тернопільської області від 13.06.2001 року №2-2438/2001 за умовами договору позики, укладеного 23 червня 1999 року між ним та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 13.06.2001 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 (сімдесят дві тисячі) грн. боргу за договором позики та 300 грн. сплаченого державного мита. Станом на 13.04.2021 року рішення суду не виконане, борг не повернуто. Про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 дізнався від свого представника ОСОБА_4 , яка 08.11.2018 року, ознайомилась з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Також зазначає, що Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №442 від 11.06.2009 року, де спадкоємцем майна померлого є його дочка ОСОБА_2 , яка подала заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 було успадковано 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 . Позивач вважає правонаступником померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 боржника ОСОБА_3 , є його дочка ОСОБА_2 , для якої усі дії по погашенню боргу є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для спадкодавця. Крім цього, пояснює, що 17.01.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою, в якій просив правонаступника боржника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 , повернути грошові кошти ОСОБА_1 згiдно рішення Тернопільського міського суду Тернопільської області від 13.06.2001 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 грн. боргу за договором позики та 300 грн. сплаченого державного мита, в дохід держави 390 грн. держмита, шляхом одноразового платежу, в термін до 18.02.2019 року. Така ж вимога була заявлена через Першу Тернопільську державну нотаріальну контору. Як вказує позивач, на день подання позовної заяви, вимога до спадкоємця погасити борги спадкодавця, залишилася без задоволення.

Ухвалою судді від 22 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому щодо вимог та змісту позовної заяви заперечує, вважає її необґрунтованою та безпідставною зважаючи на наступне. Вказує, що виконавче провадження щодо виконання судового рішення від 13 червня 2001 року у справі № 2-2438/2001 у відділі державної виконавчої служби було відсутнє як на час відкриття і прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , так і відсутнє на даний. Після смерті ОСОБА_3 у межах встановлених законом строків і порядку заміна сторони виконавчого провадження не провадилася. Також вказує, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року певний час працював з відповідачкою ОСОБА_2 на одному підприємстві, не заявляючи при цьому до останньої жодних вимог повернення боргу. Позивач внаслідок власної пасивної позиції, проявленої недбалості щодо контролю за виконанням судового рішення, не реалізації ним свого суб`єктивного права та передбачених законом обов`язків пропустив визначений законом строк пред`явлення вимог до спадкоємця боржника, що позбавило його як кредитора права вимоги до відповідачки як до спадкоємця ОСОБА_3 та припинило вказане зобов`язання, а отже і відсутні підстави для звернення стягнення на успадковане відповідачкою майно.

Представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якого сторона позивача вказує про те, що будь-якої інформації щодо закінчення виконавчого провадження немає, також матеріали цивільної справи № 2-2438/01 не містять постанови про закінчення виконавчого провадження та оригіналу виконавчого листа. Зазначає, що позивач дізнався про смерть спадкодавця 08 листопада 2018 року і 07 січня 2019 року направив відповідачу вимогу, а тому позивачем не пропущений шестимісячний строк для пред`явлення вимог до спадкоємців позичальника про погашення боргу.

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Світлик О. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у заявах по суті справи та просить суд їх задовольни.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Тернопільського міського суду від 13 червня 2001 року у справі № 2-2438/2001 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 гривень боргу за договором позики та 300 гривень сплаченого держмита, в доход держави 390 гривень держмита.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 березня 2009 року Виконкомом Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 55 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 06.

Відповідно до копії заяви про ознайомлення з матеріалами справи, 08 листопада 2018 року ОСОБА_4 ознайомилася з матеріалами цивільної справи № 2-2438/2001.

Згідно відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 12.11.2018 №52641 на звернення адвоката Гриців О. Я. від 05.11.2018 року, на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 боргу в сумі 72 000 грн. за договором позики та 300 грн. сплаченого держмита, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.06.2001 року № 2-2438/2001.

Згідно відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 10.11.2018 №54538, згідно бази даних АСВП виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 грн. боргу за договором позики та 300 грн. сплаченого держмита, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.06.2001 року № 2-2438/2001 станом на 19.11.201 р. на виконання в Відділі не перебувають.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Юрківці Могилів-Подільського р-н Вінницької обл., батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб 12.11.1994 року, про що зроблено запис № 1635, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові Витягов, дружині Витягова.

Відповідно до відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 30.10.2013 р. № 3010/02-14, після смерті ОСОБА_3 , 1954 р. н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було заведено спадкову справу № 442 від 11 червня 2009 року. Згідно матеріалів даної спадкової справи, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 , 1976 р. н., котра подала заяву про прийняття спадщини. Крім ОСОБА_2 інших спадкоємців немає.

Спадкоємець ОСОБА_2 23 грудня 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з цокольним поверхом № 2-а розташованого по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 252297958 від 12.04.2021, 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 3-2208, виданого 23.12.2013 Державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори.

16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із вимогою до спадкоємця ОСОБА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 заявляє вимогу до правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 боржника ОСОБА_8 ОСОБА_2 та просить останню повернути грошові кошти згідно рішення Тернопільського міського суду Тернопільської області від 13.06.2001 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 гривень боргу за договором позики та 300 гривень сплаченого держмита, в доход держави 390 гривень держмита, шляхом одноразового платежу в термін до 18.02.2019 року.

Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2019 року, яка прийнята у справі № 2-2438/08 відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2-2438, виданого 20 липня 2011 року Тернопільським міським судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72000 гривень боргу за договором позики та 390 гривень сплаченого держмита. Відмовляючи у задоволенні подання суд вказав, що на момент звернення до суду з даним поданням, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з виконання рішення суду у справі №2-2438/2001 пропущений, що є підставою для відмови у видачі його дубліката.

Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2021 року, яка прийнята у справі №2-2438/01 заяву ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону боржника із ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 2-2438/01 за позовом ОСОБА_1 до байрачного ОСОБА_10 про стягнення боргу.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, судом встановлено що позивач ОСОБА_9 реалізував своє право на судовий захист та звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. За результатами такого звернення Тернопільським міським судом 13 червня 2001 року в цивільній справі № 2-2438/2011 ухвалено рішення згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72 000 гривень боргу за договором позики та 300 гривень сплаченого держмита.

В ході розгляду подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-2438/01 судом встановлено наступні обставини.

13 червня 2001 року Тернопільським міським судом ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72000 грн. боргу за договором позики та сплачене держмито.

На виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист, про що свідчить його копія.

20 липня 2001 року вказаний виконавчий лист був направлений на адресу начальника Тернопільського міського відділу ДВС що підтверджується копією відповідного супровідного листа.

Як убачається з подання начальника Тернопільського міського відділу ДВС М.Гриців, станом на 26 квітня 2005 року у виконавчому провадженні за зазначеним вище виконавчим листом проводились виконавчі дії.

Як встановлено Тернопільським апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2013 року про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті заміна сторони виконавчого провадження у якому з нього в користь ОСОБА_1 стягувались кошти, не проводилась; станом на 2013 рік, виконавчий документ на виконанні не перебував.

Як вбачається з довідки № 54594 від 20 листопада 2018 року, виданої начальником ТМВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області Литвином Р.М., згідно бази даних АСВП виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 72000 грн. боргу за договором позики та 390 грн. сплаченого держмита, станом на 19 листопада 2018 року на виконанні в ТМВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області не перебувають. Перевіркою бази даних АСВП (спецрозділ) встановлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 також не перебували на виконанні у Першому та Другому відділах державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

З поданням про видачу дубліката виконавчого листа державний виконавець звернувся до суду 21 листопада 2018 року.

У відповідності до частини 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції від 2013 року, котра була чинна на момент з яким пов`язана відсутність виконавчого документа на виконанні, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним поданням, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа з виконання рішення суду у справі № 2-2438/2001 пропущений, що є підставою для відмови у видачі його дубліката.

Наведені обставини, відповідно до вимог положень ч.4 ст. 82 ЦПк України доказуванню не підлягають, оскільки встановлені рішенням суду у цивільній справі, яке набрало законної сили та стосуються тих самих осіб, щодо яких встановлені ці обставини, що і у даній справі, стали підставою для відмови у задоволенні подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-2438/01.

Також, ухвалою суду від 31.05.2021 року в цивільній справі № 2-2438/01 заяву ОСОБА_9 в інтересах якого діяла ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено сторону боржника із ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 2-2438/01 за позовом ОСОБА_1 до байрачного ОСОБА_10 про стягнення боргу.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги у даній цивільній справі до задоволення не підлягають, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 реалізував своє право на судовий захист щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_3 за договором грошової позики в сумі 72000 гривень, однак без поважних причин не реалізував своє право на стягнення вказаного боргу в примусовому порядку через органи державної виконавчої служби, в зв`язку із чим йому було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа на стягнення вказаного боргу.

Крім цього, у цивільній справі №2-2438/01 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 72000 гривень, ухвалою суду від 31.05.2021 року заяву ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону боржника із ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 2-2438/01 за позовом ОСОБА_1 до байрачного ОСОБА_10 про стягнення боргу.

Отже, у цивільній справі №2-2438/01 ОСОБА_2 набула статусу боржника щодо сплати боргу в сумі 72000 гривень в користь ОСОБА_1 , однак у цій же справі судом було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа щодо стягнення вказаного боргу.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно в рахунок погашення заборгованості встановленої рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2001 року, ухваленого в цивільній справі № 2-2438/2001 до задоволення не піддягають, оскільки позивач, пропустивши строк на звернення судового рішення до виконання про стягнення боргу в сумі 72000 із ОСОБА_3 у його користь, не вправі вимагати стягнення вказаного боргу в судовому порядку із спадкоємця померлого боржника ОСОБА_3 дочки ОСОБА_2 , з урахуванням того факту, що остання набула статусу боржника щодо сплати вказаного боргу в цивільній справі №2-2438/01.

Суд вважає, що звернення позивача ОСОБА_1 до суду із даним позовом, є намагання повторно стягнути борг за договором позики в сумі 72000 гривень, який вже стягнуто в цивільній справі №2-2438/01 із заміною сторони боржника ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 , що є неправомірним та свідчить про намагання поновити пропущені строки звернення до виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2001 року, яке ухвалене в цивільній справі №2-2438/2001.

Із наведених підстав суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 повністю, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2021 р. підлягають скасуванню.

За умовами ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 280-284, 288, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно в рахунок погашення заборгованості встановленої рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2001 року, ухваленого в цивільній справі № 2-2438/2001 відмовити.

Вжиті судом заходи забезпечення позову згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2021 року постановленої в цивільній справі № 607/6667/21 у виді накладення арешту на частку нерухомого майна, а саме: 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 3-2208, виданого 23.12.2013 Державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори скасувати.

Копію рішення, після набрання законної сили, направити до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ТМР (м.Тернопіль бульвар Шевченка,3) для виконання в частині скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 ,

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич