Справа № 761/3644/22
Провадження № 2/761/7671/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Войновського О.І.,

представника позивача Страннікова А.В. ,

представника відповідача Волосовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної податкової служби України (, Львівська площа, 8, Київ) про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної компенсації та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року адвокат Странніков А.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: заробітну плату за період з 01.03.2014 по 16.03.2015 у розмірі 60 380 грн. 88 коп.; середній заробіток за час вимушеного прогулу за період, починаючи з 17.03.2015 по 04.11.2021 у розмірі 384 314 грн. 00 коп.; моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 в 2014 році працював на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в АР Крим, проте починаючи з березня 2014 виплата заробітної плати позивачу не здійснювалась. Згідно наказу Міністерства доходів і зборів України №179-0 від 16.03.2015, ОСОБА_2 був звільнений з посади заступника начальника ГУ Міндоходів в АР Крим з підстав, передбачених ЗУ «Про очищення влади». 26.07.2021 рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/6764/15, наказ про звільнення позивача було визнано протиправним та скасовано, а також поновлено ОСОБА_2 в ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на посаді рівнозначній тій, яку на момент звільнення він займав. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 по справі №826/6764/15 було частково скасовано вищезазначене судове рішення, в частині поновлення позивача на рівнозначній посаді, та прийнято нове рішення про поновлення позивача на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів в АР Крим.

Відтак, внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_2 , представник позивача звернувся до суду на захист та відновлення порушеного права позивача на виплату належної йому заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також на застосування інших способів захисту порушених прав.

05.07.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, з урахуванням того, що даний спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Судом в судовому засіданні було поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі. Натомість, представник позивача висловив свої заперечення стосовно закриття провадження у справі, вказавши що для даної категорії справи відсутня чітка правова позиція стосовно розмежування юрисдикційної належності спорів про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відтак на його переконання дана справа повинна бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Так, визначальним критерієм віднесення справи до справ цивільної юрисдикції є наявність приватно-правового інтересу у сфері цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

В той час, як критерієм визначення справи до адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 5 КАС передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про державну службу», державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 займав посаду заступника начальника ГУ Міндоходів в АР Крим, дана категорія посади в державному органі відноситься до державної служби, що є різновидом публічної служби. Таким чином, даний спір про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди виник між органом державної влади, як суб`єктом владних повноважень, що здійснює по відношенню до позивача владні управлінські функції та фізичною особою, яка має спеціальний статус державного службовця та пов`язаний з проходженням публічної служби, відтак, є публічно-правовим і має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.10.2018 року у справі №661/3699/16-ц, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судом при виборі і застосуванні відповідної норми права до спірних правовідносин, відповідно до якої вимога позивача, яка є пов`язаною з проходженням особою публічної служби та звільненням з цієї служби, має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Суд акцентує увагу на тому, що розгляд справи з порушенням правил юрисдикції, суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з роз`ясненням позивачу права на звернення до належного адміністративного суду з дотриманням вимог законодавства.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, п.1 ч.1 ст.255, 258-261, 263-265, 354 ЦПК,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової служби України про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної компенсації та зобов`язання вчинити дії, - закрити.

Роз`яснити учасникам справи, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.08.2022р.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА