КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 372/3048/18

номер провадження №22-ц/824/8033/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року /суддя Зінченко О.М./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості неповерненого екскаватора з гусеничною ходовою частиною Е-304Г (Драглайн) та бульдозера марки ДТ-75 з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення а також 3 % річних від простроченої суми, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом в якому просить, з урахуванням збільшених позовних вимог /т. 1 а.с. 33/ стягнути із ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 803776,42 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, позики, коштів на покриття інфляції та процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, відмовлено повністю. /т. 1 а.с. 192-195/

Не погоджуючись з таким рішенням, 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Київський апеляційний суд постановою від 12 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 позику в загальному розмірі 41 211,32 грн, з яких: заборгованість за договором позики - 28 000,00 грн; інфляційні втрати - 10 761,32 грн; 3 % річних - 2 450 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 червня 2022 року за касаційною скаргою адвоката Кузьмича Григорія Васильовича як представника ОСОБА_2 рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 42 000,00 грн, отриманих для придбання відповідної техніки, скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 42 000,00 грн (сорок дві тисячі гривень 00 коп.).

Постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року в частині відмови у стягненні вартості неповерненого екскаватора гусеничною Е-304Г (Драглайн) та бульдозера марки ДТ-75, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення цієї оплати, а також 3 % річних від простроченої суми скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Переглядаючи справу в частині відмови за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року у стягненні вартості неповерненого екскаватора гусеничною Е-304Г (Драглайн) та бульдозера марки ДТ-75, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення цієї оплати, а також 3 % річних від простроченої суми за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р., апеляційний судом встановлено наступне.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що борг відповідача ОСОБА_3 , за взятий в оренду і неповернений екскаватор гусеничного Е-304Г (Драглайн) з урахуванням його вартості 130 000, 00 грн, коштів на покриття індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням неповернення екскаватора 60 623, 03 грн, трьох процентів річних від простроченої суми 12 350 грн, за взятий в оренду і неповернений бульдозер марки "ДТ- 75" з урахуванням його вартості 60 000, 00 грн, коштів на покриття індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті неповерненого цього бульдозера 27 980, 37 грн, трьох процентів річних від простроченої суми за неповернений бульдозер 5 700 грн, підлягає стягненню за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р.

Суд першої інстанції, порушуючи рівність учасників справи перед законом і судом, об`єктивність, сприяючи відповідачу, у тому числі в ухиленні від подання експертам необхідних матеріалів, документів, не запобігаючи відповідачу у невиконанні ним його обов`язків щодо надання усіх доказів, не реагував на процесуальні питання і документи сторони позивача. Зазначає, що суд першої інстанції помилково не прийняв показання свідків щодо укладання між сторонами будь-яких правочинів як допустимі докази; на вимоги п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними ", так як показаннями свідків, у даному випадку, доводились факти передачі транспортних засобів позивачем відповідачу, використання відповідачем цих технічних засобів за призначенням та написання розписки позикового зобов`язання, а не вчинення правочину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся з заявою в якій просив стягнути збільшену вартість техніки - за бульдозер марки "ДТ- 75" 654333, 93 грн, за екскаватор гусеничного Е-304Г (Драглайн) 505472, 96 грн, здійснивши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних з 01.11.2015 р. по 30.06.2022 р., та долученням копій рекламних оголошень продажу техніки аналогічних марок щодо визначення їх вартості станом на 30.06.2022 р., яку судом апеляційної інстанції прийнято лише в частині долучення інформаційних оголошень щодо орієнтовної вартості техніки. У долученні розрахунків з нових збільшених вимог щодо вартості техніки, відмовлено, оскільки розрахунки не були предметом розгляду судом першої інстанції та не заявлені у відповідності до вимог ЦПК України як зміна позовних вимог чи їх збільшення. Крім того, представник позивача встановлює нову вартість техніки, не ту, що визначена у розписці яка міститься в матеріалах справи та якою обґрунтовувався позов. Саме з нових збільшених сум представник позивача здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних. Водночас, позов розглядається в межах заявлених позовних вимог, додаткового нарахування інфляційних збитків та 3% річних за неповернуту техніку, відповідно до її ціни, заявленої у позові, представником позивача не заявлялось, тому апеляційний суд обмежується періодом нарахування з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р., заявленим у збільшених позовних вимогах в суді першої інстанції.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, які визначені судом касаційної інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що у червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до позивача з проханням надати йому в оренду екскаватор гусеничний Е-304Г, 1982 року випуску, та бульдозер ДТ-75, 1985 року випуску.

Між сторонами відбулась усна домовленість щодо оренди транспортних засобів, на виконання якої позивач надав відповідачу вказану техніку, а відповідач мав йому сплачувати орендну плату в розмірі 800,00 грн за одну робочу зміну за використання кожної техніки окремо, що підтверджується розпискою від 11 вересня 2015 року.

Між сторонами письмові договори про надання техніки в оренду не укладалися.

Позивач стверджує, що між сторонами були фактично укладені договори оренди, що підтверджується розпискою від 24 червня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ч.ч. 1,5,6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а за участю фізичною особи також підлягає нотаріальному посвідченню.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що при укладанні усного договору, сторонами були порушені вимоги закону щодо форми договору, оскільки договір оренди транспортного засобу, повинен укладатись у письмовій формі.

Відповідно до ст. ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Таким чином, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Водночас, суд апеляційної інстанції, з урахуванням рішення суду касаційної інстанції, не погоджується з висновком суду в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення вартості транспортних засобів, інфляційних втрат і 3 % річних з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На відміну від цивільно-правової відповідальності, реституція має взаємний характер, оскільки відповідно до частини першої статті 216 ЦК України обов`язок повернути майно, а в разі неможливості його повернення - відшкодувати вартість одержаного, покладається на кожну сторону недійсного правочину. Цивільно-правова відповідальність, як правило, має односторонній характер, зобов`язуючи особу, котра порушила право власності іншої особи, відшкодувати заподіяні потерпілій стороні збитки.

Особливість реституції як наслідку недійсного правочину в захисті права власності полягає у можливості її застосування незалежно від наявності вини і заподіяної таким правочином шкоди. Реституцію нікчемного правочину породжує наявність таких юридичних фактів, як встановлена законом нікчемність правочину та його виконання хоча б однією стороною. Факт наявності вини та заподіяної шкоди для поновлення сторін у становище, яке існувало до вчинення правочину, законодавець не бере до уваги у розрізі застосування реституції при захисті права власності, проте при цивільно-правовій відповідальності наявність цього елементу є обов`язковою.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 521/13581/15-ц (провадження № 61-8558св18).

Переглядаючи справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення вартості транспортних засобів, інфляційних втрат і 3 % річних у зв`язку з невиплатою їх вартості до 10 жовтня 2015 року, враховуючи, що встановлена відсутність у відповідача бульдозера ДТ 75 з урахуванням розписки від 11 вересня 2015 року в якій ОСОБА_3 зазначив, що у зв`язку з викраденням у вересні 2015 року драглайна він зобов`язується компенсувати позивачу до 10 жовтня 2015 року повну вартість ЕО 3411 (драглайн) або ЕО 03211 орієнтовною ринковою вартістю від 90 000,00 до 130 000,00 грн, та бульдозера ДТ 75 в технічно справному стані орієнтовною ринковою вартістю від 40 000,00 до 60 000,00 грн, суд апеляційної інстанції доходить висновків про стягнення коштів за вказану техніку по верхній межі, визначені у розписці, з урахуванням даних оголошень, наданих представником позивача в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновків про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість екскаватора з гусеничною ходовою частиною Е-304Г (Драглайн) у розмірі 130 000, 00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 60 623, 00 гривні, 3 % річних від простроченої суми за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 12 350, 00 грн.; вартість бульдозера марки ДТ-75 у розмірі 60 000, 00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 27 980, 40 грн, 3 % річних від простроченої суми за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 5 700, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати у відповідності проценту задоволених вимог, за розгляд справи в суді першої інстанції 3 386, 50 грн, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 5 080, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 серпня 2020 року в частині стягнення вартості неповерненого екскаватора з гусеничною ходовою частиною Е-304Г (Драглайн) та бульдозера марки ДТ-75 з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення а також 3 % річних від простроченої суми - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості неповерненого екскаватора з гусеничною ходовою частиною Е-304Г (Драглайн) та бульдозера марки ДТ-75 з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення а також 3 % річних від простроченої суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість екскаватора з гусеничною ходовою частиною Е-304Г (Драглайн) у розмірі 130 000, 00 /сто тридцять тисяч/ гривень, індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 60 623, 00 /шістдесят тисяч шістсот двадцять три гривні/ гривні, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 12 350, 00 /дванадцять тисяч триста п`ятдесят/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість бульдозера марки ДТ-75 у розмірі 60 000, 00 /шістдесят тисяч/ гривень, індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 27 980, 40 грн /двадцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень сорок копійок/, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5 700, 00 /п`ять тисяч сімсот/ грн.

Всього стягнути 296 653, 40 /двісті дев`яносто шість тисяч шістсот п`ятдесят три гривні сорок копійок/ грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 386, 50 /три тисячі триста вісімдесят шість гривень п`ятдесят копійок/ грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 080, 00 /п`ять вісімдесят гривень/ грн.

Дані сторін:

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 )

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: