Справа №296/1976/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000,00 грн щомісячно.

В обґрунтування вимог вказано, що сторони проживають окремо, неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає з позивачем та знаходиться на повному забезпеченні матері. Матеріальний стан позивача не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток дитини. Між сторонами існувала усна домовленість про сплату відповідачем на користь позивача грошових коштів на утримання спільної дитини в розмірі 4000 грн щомісяця, однак з березня 2022 року відповідач перестав виконувати умови домовленості, сума матеріальної допомоги на утримання дитини знизилася до 2000 грн на місяць та настала ймовірність припинення матеріальної допомоги дитині з боку відповідача. В свою чергу, відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має та має можливість забезпечити належне утримання доньки.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким зазначив, що з кінця 2019 року по лютий 2022 року добровільно сплачував аліменти на утримання спільної з позивачем дитини в розмірі 4000 грн щомісяця, перераховуючи кошти на рахунок позивача, що підтверджується долученими до відзиву копіями квитанцій. Однак, в силу воєнного стану та відсутності можливості протягом декількох місяців будь-якого заробітку, у березні та квітні 2022 року перерахував на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі по 2000 грн. Крім цього, у відзиві на позовну заяву, ОСОБА_2 зазначив, що позивач почала шантажувати його, чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, що стало причиною звернення відповідача до органу опіки з відповідною заявою. Позивач працює дистанційно, а тому орендувати житло вона може не в обласному центрі, а в районному, за місцем своєї реєстрації, що було б значно дешевше. Виходячи з цього, відповідач просив призначити аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій формі.

Відповіді на відзив від позивача не надходило.

В судовому засіданні 01.08.2022 року позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначила, що аліментів в розмірі 2000 грн щомісячно недостатньо для повноцінного розвитку дитини, оскільки донька періодично відвідує табір, курси в вивчення англійської мови, потребує коштів на харчування, а враховуючи, що позивач орендує житло, її доходів та аліментів в розмірі 2000 грн не вистачає для якнайкращого забезпечення інтересів та потреб дитини.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо сплати аліментів на доньку, однак не в твердій грошовій сумі, а в частці від його заробітку (доходу). Зазначив, що з початком війни його доходи зменшилися, що і стало підставою сплати аліментів на доньку в розмірі 2000 грн з березня 2022 року. Разом з тим, наголосив,що після зменшення розміру сплачуваних аліментів позивач заборонила спілкування з дитиною, що стало причиною звернення до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради з відповідною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 11.06.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2021 року розірвано (а.с. 7).

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Зі змісту довідки голови ОСББ «Верба» від 22.04.2022 року вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично останні проживають на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди від 01.12.2020 року (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки про рух коштів по рахунку фізичної особи-підприємця від 15.04.2022 року за період з 01.01.2022 року по 31.03.2022 року дохід позивача становить 36307, 00 грн (а.с. 14-15).

Відповідач є фізичною особою-підприємцем та йому на праві власності належить автомобіль марки Mercedes Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується договором перевезення вантажу автомобільним транспортом №23-04/1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 20-22).

Крім цього, відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23-25).

З долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву податкових декларацій вбачається, що дохід ОСОБА_2 за період з квітня по червень 2022 року склав 23843, 00 грн.

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

При цьому, відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що обов"язок забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, покладено на батька та матір, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також беручи до уваги, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги та стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 3000, 00 грн щомісячно.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 27.04.2022 року і до досягнення дитиною повнолітття. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 992 грн. 40 коп. Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 03.08.2022року

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відпоідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Л.М.Чішман