Справа № 544/114/22
№ 2/544/107/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Сайко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення грошових коштів таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 23.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № НРК 134034, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженю відповідальністю «Брайт Інвестмент» невиплачені у строк грошові кошти у розмірі 6 433 грн 51 коп.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він отримав поштовий лист із постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. від 14.01.2022 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі виконавчого напису №НРК 134034, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» боргу у розмірі 6483,51 грн. Крім цього, були винесені інші постанови по виконавчому провадженню №68163241, а саме: від 14.01.2022 про арешт коштів боржника, від 14.01.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 14.01.2022 про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Позивач зазначає, що він ніколи не мав ніяких справ з ТОВ «Брайт Інвестмент», оскільки ніяких кредитних договорів та інших угод ні у простій письмовій формі ні нотаріально посвідчених не укладав. До того, з вимогою про погашення боргу до нього не зверталися, тому не визнає цю суму боргу, яка зазначена в постанові приватного виконавця.

Зазначає, що нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки тоді, коли справа безспірна, тобто коли боржник погоджується із заборгованістю. Крім цього, ТОВ «Брайт Інвестмент» не надало документи (розрахунки), які б підтвердили заборгованість за кредитним чи іншим договором, копії самого договору, документів про погашення боргу, а тому вважає що розрахунку боргу не було надано і приватному нотаріусу. Вважає, що приватний нотаріус, з підстав передбачених ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», зобов`язаний був повідомити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на кошти боржника, проте вчинив таку нотаріальну дію у зв`язку з чим порушив вимоги закону. Виходячи з норм ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус повинен вчиняти виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене, представник позивача вважає, що виконавчий напис №НРК 134034, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23.06.2021, не підлягає виконанню. Крім цього, просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року було відрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ухвали Пирятинського районного суду від 18 лютого 2022 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 постановлено залучити ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» до участі у справі в якості співвідповідача, оскільки відповідач ТОВ «Брайт Інвестмент» відступило право грошової вимоги щодо стягнення заборгованості за договором, на підставі якого винесений виконавчий напис, що оспорюється позивачем.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23.06.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 219115, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №1391/09/08-ПК від 23.05.2008, укладеним із первісним кредитором - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора-Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», відповідно до договору №GL48N718070 blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дпірофінансгруп» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 30.09.2020 між ТОВ «ФК «Дпірофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL48N718070 blank 01 про відступлення вимоги, відповідно до якого ТОВ «Брайт Інвестмен» набуло права нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Сума заборгованості позичальника за період з 11.02.2019 по 22.06.2021 перед ТОВ «Брайт Інвестмен» вказана 6 433 грн. 51 коп.(а.с.66).

14 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач Інною Володимирівною відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного вище виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 219115(а.с.10,12,14,16).

Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи 23.06.2021 виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості, не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності ОСОБА_1 перед відповідачем, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню.

Судом було встановлено, що 18.01.2021 між ТОВ «Брайт Інвестмент» та ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» було укладено договір №1801/К-1 про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів у тому числі за кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) 1391/09/08-ПК від 23.05.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра»(а.с.99-100). Зважаючи на це, ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.02.2022 ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» було залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу»,

п. 2. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Із доказів, наявних у матеріалах справи, убачається, що кредитний договір №1391/09/08-ПК від 23.05.2008, на підставі якого був вчинений спірний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису (а.с.68-70).

Саме такий правовий висновок зроблено ВП ВС у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору їх достатності, достовірності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1488,60 грн, що складається із 992,40 грн, сплачених при подачі позову та 496,20 грн, сплачених при подачі заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач Інна Володимирівна, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса про стягнення грошових коштів таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 23 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 219115, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» () заборгованості за кредитним договором №1391/09/08-ПК від 23.05.2008, в розмірі 6 433 грн 51 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (; м. м.Дніпро, Академіка Белелюбського,54, офіс 402) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в повернення сплаченого судового збору 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» (; м. Київ, вул. Тургенєвська,34) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в повернення сплаченого судового збору 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча - О. О. Сайко