РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/160/22

Провадження №2/568/204/22

10 травня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Радивилівський районний відділ ДВС у Дубенському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів),

про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Радивилівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Позовну заяву мотивовано тим, що 28.08.19 р. та 04.09.19 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу на користь АТ КБ «Приватбанк» вчинено виконавчі написи про звернення стягнення на належне йому на праві власності нерухоме майно для погашення кредитної заборгованості за кредитними договорами №ROWWGA00002156 від 2512.2007 р та №ROWWGA від 26.06.2008 г.

Державним виконавцем відкрито виконавчі провадження на підставі виконавчих написів №2419 від 28.08.19 р. та №2574 від 04.09.19 р. про звернення стягнення на іпотечне майно, на користь АТ КБ «Приватбанк», шляхом перерахування коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що виконавчі написи нотаріуса є такими, що не підлягають виконанню, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та вчинив нотаріальні написи поза межами строку дії кредитного договору, тобто подані стягувачем документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Зазначає, що відповідачем пропущено строк щодо наявності у нього права вимоги за іпотечним договором, оскільки строк дії кредитних договорів закінчився, тому ці нотаріальні написи вчинені з порушенням трирічного річного строку , встановленого Законом України «Про іпотеку».

Крім того, жодних повідомлень від банку чи нотаріуса про усунення порушень він не отримував, що свідчить про порушення встановленого Порядку при вчиненні цих нотаріальних написів.

Вказує, що сума нарахованих відсотків є спірною, оскільки після ухвалення судових рішень, якими стягнуто з позичальника заборгованість за кредитним договором, відсотки та штрафні санкції не нараховуються.

Зазначає, що стягнення на підставі спірних виконавчих написів є неправомірним та створює умови для подвійного стягнення на користь банку, оскільки на підставі рішення суду розпочато два окремих виконавчих провадження про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Крім того, вважає, що вчинення оспорюваних виконавчих написів можливе лише на підставі нотаріально посвідчених догорів, однак договори кредитування не посвідчені нотаріусом.

Ухвалою від 10.02.22 р. позовну заяву прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 15.03.22 р. розгляд справи відкладено.

Ухвалою від 13.04.22 р. розгляд справи відкладено та витребувано докази для всебічного розгляду справи. Однак, сторони вимоги ухвал в частині подання доказів не виконали.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення електронного листа та оголошенням на офіційному сайті Судова влада.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що 25.12.07 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ROWWGA00002156, згідно з яким позивач отримав кредит в сумі 43978,60 доларів США та зобов`язався повернути кредитні кошти до 25.12.15 р.

В забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору, 25.12.2007 р. між сторонами укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого, банк має право в разі невиконання позивачем зобов`язання за кредитним договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки, а саме: будинок загальною площею 98,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.22, на якій розташований предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Договір посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі № 5779.

Крім того, 26.06.2008 р. між банком та позивачем укладений кредитний договір №ROWWGA, згідно з яким позивач отримав кредит в сумі 6994,77 доларів США строком повернення до 26.06.2018 р.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 26.06.2008 р. між сторонами укладений договір іпотеки №ROWWGA, відповідно до умов якого, банк має право в разі невиконання позивачем зобов`язання за кредитним договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки, а саме: будинок загальною площею 98,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.22, на якій розташований предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі № 2911.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09.09.15 р. у справі № 568/318/15-ц з ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором №ROWWGA від 26.06.08 р., а саме: заборгованість за кредитом - 6355,78 доларів США, що еквівалентно 142 496,58 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 200 000,00 грн; заборгованість по комісії - 26 269,24 грн.; штраф/фіксована частина/ - 250,00 грн.; штраф /процентна складова/- 27 609,10 грн.

18.02.16 р. державним виконавцем ВДВС Радивилівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №50195350 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ROWWGA.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.07.21 р., у зв`язку з забороною щодо звернення стягнення на майно боржника для погашення боргу по валютних кредитах, виконавчий лист № 568/318/15-ц про стягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №ROWWGA, повернуто стягувачу. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 27.07.2024 р.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.01.18р. у справі №568/841/16-ц з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №ROWWGA00002156 від 25.12.07 р., яка складається з 3641,18 доларів США заборгованість за кредитом, 1733,16 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 608 доларів США заборгованість по комісії.

Постановою від 04.09.18р. державним виконавцем ВДВС Радивилівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №57128537 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ROWWGA00002156.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.07.21 р., у зв`язку з забороною щодо звернення стягнення на майно боржника для погашення боргу по валютних кредитах, виконавчий лист № 568/841/16-ц про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ROWWGA00002156, повернуто стягувачу. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 27.07. 2021 р.

28.08.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №2419 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № ROWWGA00002156 передано в іпотеку стягувачу АТ КБ «Приватбанк».

Зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі 3927,55 доларів США заборгованість за кредитом, 1733,16 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 608 доларів США заборгованість по комісії, 21506,63 доларів США пені. Строк за який проводиться стягнення з 25.12.2007 р. по 07.06.20019 р.

06.01.22 р. державним виконавцем Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 68056800 з виконання виконавчого листа № 2419 від 28.08.19 р.

04.09.2020р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №2574 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № ROWWGA передано в іпотеку стягувачу АТ КБ «Приватбанк».

Зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі 6272,69 доларів США заборгованість за кредитом, 5494,77 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1472,49 доларів США заборгованість по комісії, 38979,15 доларів США пені. Строк за який проводиться стягнення з 26.06.2008 р. по 07.06.20019 р.

10.01.22 р. державним виконавцем Радивилівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 68065450 з виконання виконавчого листа № 2574 від 04.09.2019 р.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З кредитного договору №ROWWGA00002156 від 25.12.2007р. вбачається, що кредитні кошти надаються ОСОБА_1 строком до 25.12.15 р. (п. 7.1). Згідно іпотечного договору від 25.12.2007 р. строк дії договору до повного виконання боржником зобов`язань за кредитним; погашення за кредитним договором здійснюється в строк до 25.12.15 р.

Враховуючи те, що з дня виникнення у кредитодавця права вимоги до боржника за кредитним договором №ROWWGA00002156 від 25.12.2007 р. минуло більше трьох років, оскільки строк дії кредитного договору закінчився 25.12.2015 р., вчинення нотаріального запису нотаріусом №2419 28.08.2019 р. здійснено з порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Щодо вчинення нотаріального напису за кредитним договором №ROWWGA від 26.06.2008 р. суд враховує наступні обставини.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09.09.2015 р. у справі N 568/318/15-ц з ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №ROWWGA, а саме: заборгованість за кредитом - 6355,78 доларів США, що еквівалентно 142 496,58 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 200 000,00 грн; заборгованість по комісії - 26 269,24 грн.; штраф/фіксована частина/ - 250,00 грн.; штраф /процентна складова/- 27 609,10 грн.

Суд враховує, що договірні відносини сторін були достроково припинені, шляхом звернення позивача до суду з позовом до ОСОБА_2 у червні 2015 року про дострокове повернення кредитних коштів, за яким 09.09.2015 року ухвалено рішення про задоволення позову.

Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що нотаріальний напис №2574 від 04.09.2020 р. за кредитним договором №ROWWGA від 26.06.2008р. вчинений нотаріусом з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення у стягувача права на такий вид стягнення пройшло більше трьох років.

Таким чином, виконавчий напис № 2419 від 28.08.2019 р. за кредитним договором №ROWWGA00002156 від 25.12.2007р. про стягнення заборгованості та виконавчий напис № 2574 від 04.09.2019р. за кредитним договором №ROWWGA від 26.06.2008 р. про стягнення заборгованості вчинені з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі № 201/4198/17 від 01 вересня 2020 року.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

В постанові Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 746/45737/17 (провадження № 61-46127св18), викладено правовий висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису без дотримання 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, є порушенням прав боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості, а отже, заявлена банком до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною на момент вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, суд враховує, що ухвалою від 13.04.22 р. зобов`язано сторони надати суду копії документів на підставі, яких вчинено оскаржувані виконавчі написи, докази надсилання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю.

Однак, витребуванні судом докази сторонами не надані.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, враховуючи відсутність доказів направлення іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та отримання боржником такого листа, суд приходить до висновку, що встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме іпотекодавець не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 554/6777/17 від 15.04.20 р.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021р. №910/10374/17р (п.п.77- 94) дійшла висновку, що не підлягають виконанню нотаріальні написи, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Враховуючи конкретні обставини справи та вищевказані правові висновки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з недотриманням умов, передбачених статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо вчинення виконавчого напису.

Звертаючись в суд, позивач зазначає, що звернення стягнення по договорам іпотеки на підставі спірних виконавчих написів, створює умови для подвійного стягнення на користь банку, оскільки на підставі рішення суду розпочато два окремих виконавчих провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором № ROWWGA00002156 та кредитним договором №ROWWGA.

Іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю.

Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки, та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

Саме такого висновку щодо можливості одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов`язанням зі зверненням стягнення на предмет іпотеки дійшов Верховний Суд України у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) не встановила підстав для відступлення від цього правового висновку.

Таким чином, доводи позовної заяви, що наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості та нотаріальний напис за цим же кредитним договором є подвійним стягненням, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального закону.

При ухваленні цього рішення суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення - справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; справа «Серявін та інші проти України» рішення ЕСПЛ від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України суд, враховуючи викладені обставини, вважає їх достатніми для висновку про порушення прав позивача у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання іпотекодержателем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника та пропуском строку звернення за вчиненням нотаріального напису і не надавати детальну відповідь на кожний аргумент, наведений позивачем у позовній заяві.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 267 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання нотаріальних написів такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №2419 від 28.08.19 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, таким, що не підлягає виконанню.

Визнати виконавчий напис №2574 від 04.09.19 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1л, м. Київ, 01001, код 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 1984,8 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 )

Відповідач: АТ КБ «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м.Київ вул.Грушевського, буд. №1Д),

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, 6/9)

Радивилівський районний відділ ДВС у Дубенському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місцезнаходження: 35500, Рівненська область, м.Радивилів, вул.Кременецька, 52, )

Повний текст судового рішення виготовлений 10.05.22 р.

Суддя А.О. Сільман