Справа № 541/973/21
Провадження № 4-с/541/3/2022
У Х В А Л А

03 серпня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участю представника боржника адвоката Приліпко І.Л., державного виконавця Марченка Н.О., представника стягувача адвоката Хворост Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Марченка Назара Олександровича та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.06.2022 року у виконавчому провадженні №69149207, стягувач ОСОБА_2 , -

В с т а н о в и в :

В липні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Марченка Н.О. та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.06.2022 року у виконавчому провадженні №69149207, мотивуючи свої вимоги тим, на виконанні у зазначеного державного виконавця перебуває рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.01.2022р. по справі № 541/973/21, яким визначено спосіб спілкування ОСОБА_2 та участі у вихованні їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до норм законодавства всі документи виконавчого провадження, в тому числі виклики, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про місце побачення стягувача з дитиною, необхідно надсилати засобами поштового зв`язку на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі, при цьому, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Ця адреса також вказана у виконавчому листі, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Заява про надсилання документів за іншою адресою, відмінною від адреси виконавчого листа, нею, як боржником, до державної виконавчої служби не подавалася. Проте, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі документи виконавчого провадження державним виконавцем надсилалися на адресу: АДРЕСА_2 , тобто за адресою, відмінної від тієї, яка зазначена у виконавчому листі, в тому числі: постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2022р.; виклик державного виконавця від 02.06.2022р. № 33093, яким боржника викликано до виконавця на 03.06.2022р. о 13:00; лист від 06.06.2022р. № 35052 щодо повідомлення про місце виконання рішення суду та дату і час побачення з дитиною, а саме, 11.06.2022р. з 10:00 по 18:00 за адресою: АДРЕСА_2 ; постанова про визначення часту та місця побачення стягувача з дитиною від 13.06.2022р.; повідомлення виконавця від 17.06.2022р. № 41748, яким боржника повідомлено про місце і дату виконання рішення суду, а саме, 18.06.22р. за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, в матеріалах справи взагалі відсутні підтвердження надсилання документів виконавчого провадження боржнику: ані чеків з «Укрпошти», ані рекомендованого повідомлення про вручення, ані витягу з сайту «Укрпошта». За таких обставин боржник вважається не повідомленою про початок примусового виконання рішення, про дати викликів до державного виконавця для узгодження місця побачення з дитиною, про дати побачення, про визначене місце

побачення з дитиною (в рішенні суду місце побачення з дитиною не встановлено), а отже, вона не мала об`єктивної можливості з`явитися у визначені державним виконавцем дату та місце для виконання рішення суду. Акти державного виконавця, якими він підтверджує повідомлення її про дату та місце виконання рішення суду, та факт невиконання нею рішення суду від 11.06.22р. та 18.06.22р., складені з порушення законодавства і в них не міститься жодних даних про вчинення боржником перешкод у спілкуванні батька з дитиною, а отже вони не можуть слугувати належними і допустимими доказами невиконання нею рішення суду. Так, в акт державного виконавця від 03.06.2022р. щодо телефонної розмови: відсутній час здійснення телефонної розмови, тому не можливо встановити чи здійснювала ця дія з дотримання вимог щодо часу проведення виконавчих дій (ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження»); відсутній номер телефона, з якого дзвонив державний виконавець боржнику, крім того, державний виконавець відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не наділений повноваженнями з`ясовувати місцезнаходження дитини та визначення місця побачення з дитиною з використанням засобів телефонного зв`язку; телефонна розмова відбувалася без присутності понятих (свідків), а інша особа, яка була залучена державним виконавцем старший державний виконавець Магда І.Г. не може підтверджувати встановлені державним виконавцем факти в акті, оскільки є зацікавленою відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Акт державного виконавця від 11.06.2022р. щодо невиконання рішення боржником, яким державний виконавець засвідчує, що боржник був належним чином повідомлений засобами поштового зв`язку, але це не відповідає дійсності, оскільки боржник не був повідомлений належним чином (всі повідомлення надсилалися не за адресою, яка зазначена у виконавчому листі), і станом на 11.06.2022р. боржник не отримувала ніяких повідомлень; акт складався без присутності понятих (свідків) і стягувач не може підтверджувати встановлені державним виконавцем факти в акті, оскільки є зацікавленою особою відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». В акті державного виконавця від 17.06.2022р. щодо виходу за місцем роботи боржника відсутній час виходу державного виконавця за місцем роботи боржника; відсутні свідки (поняті) та відмітка «від підпису відмовився», яка засвідчена підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта, оскільки державний виконавець в акті зазначає, що боржник відмовилась від отримання постанови та повідомлення. Акт державного виконавця від 18.06.2022р. щодо невиконання рішення боржником, яким державний виконавець засвідчує, що боржник був належним чином повідомлений про дату та час виконання рішення суду шляхом оголошення повідомлення в магазині «Посад» та направлення постанови за вих. № 37827 від 17.06.2022р., проте це не відповідає дійсності, оскільки відсутні підтвердження оголошення повідомлення боржнику в магазині «Посад», об`єктивно не можливо отримати повідомлення від 17.06.2022р. на необхідність виконання 18.06.2022р. рішення суду засобами поштового зв`язку, боржник не був повідомлений належним чином, акт складався без присутності понятих (свідків) і стягувач не може підтверджувати встановлені державним виконавцем факти в акті, оскільки є зацікавленою особою відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, форма кожного з актів не відповідає Інструкції: відсутні підстава для складання акта, кількість аркушів, на яких складено акт, мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Також, жоден з актів не виготовлений та не опублікований в Автоматизованій системі виконавчого провадження, всупереч тому, що правові норми чітко визначають обов`язок виконавця їх вносити. Таким чином вважає, що акти державного виконавця, на підставі яких прийнято рішення про накладення на неї обмеження в керуванні, складенні з порушенням законодавства і в них не міститься жодних даних про вчинення нею перешкод у спілкуванні батька з дитиною, а отже вони не можуть бути прийняті до уваги як доказ невиконання нею рішення суду. Державний виконавець самостійно, всупереч ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», визначив місце побачення з дитиною та не довів постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною до відома боржника, що унеможливило виконання рішення суду боржником. Так, з рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, вбачається, що місце зустрічі стягувача з дитиною не визначено, а отже державний виконавець повинен був одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження викликати сторони для встановлення місця побачення, однак відповідні виклики їй не

надсилались. Більше того, сторін не було викликано належним чином у визначеному законодавством порядку жодного іншого разу за весь час здійснення виконавчих дій до обмеження в керуванні для узгодження відповідного місця побачення батька з дитиною, що суперечить законодавству та рішенню суду. Також, нею не надсилалася письмова заява, в якій було б зазначено про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною. Так, у матеріалах виконавчого провадження відсутні документальні підтвердження про вручення відповідних викликів особисто боржнику або надсилання їх поштою і підтвердження отримання боржником відповідних викликів, що надавало б державному виконавцю право самостійно визначати місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження. Тобто, не здійснивши законодавчо визначений порядок узгодження місця побачення з дитиною, порушивши права боржника та не врахувавши інтереси дитини, навіть не повідомивши про визначене місце побачення з дитиною, держаний виконавець передчасно прийшов до висновку щодо невиконання рішення суду на накладення обмежень на боржника. На час прийняття державним виконавцем рішення про обмеження боржника в керуванні не було встановлено факту невиконання нею судового рішення без поважних причин, хоча державний виконавець зобов`язаний був ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання, чого він не зробив. В свою чергу, державний виконавець під час прийняття рішення щодо обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не взяв до уваги і не перевірив, що жодного разу боржника не було належним чином повідомлено про початок примусового виконання рішення, про дати викликів до державного виконавця для узгодження місця побачення з дитиною, про дати побачення, про визначене місце побачення з дитиною, визначив самостійно місце побачення з дитиною і не довів цю постанову до відома боржника. Щодо строків звернення до суду скаржниця зазначила, що оскільки, як зазначалося нею вище, жодного документа виконавчого провадження вона не отримувала, в тому числі і засобами поштового зв`язку, тому 28.06.2022р. на адресу виконавчої служби представником боржника було подано заяву про ознайомлення з виконавчим провадження, 29.06.2022р. представник боржника ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі і з оскаржуваними постановами, шляхом виготовлення фотокопій. Звідси, днем коли боржник дізналася про порушення своїх прав та винесення оскаржуваних постанов є 29.06.2022р., тобто з цього дня і необхідно відраховувати десятиденний строк на звернення до суду. Так, враховуючи десятиденний строк, припадання останнього дня оскарження на вихідний день, останнім днем строку звернення до суду зі скаргою є 11.07.2022р., вона звернулася 09.07.2022р.. Таким чином, строк звернення до суду зі скаргою є дотриманим. Просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.06.2022 року відносно неї та скасувати цю постанову, а також стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Представник боржника в судовому засіданні в судовому засіданні підтримала вимоги по скарзі та просила її задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Марченко Н.О. в судому засіданні вимоги по скарзі не визнав та просив відмовити в її задоволенні, також просив врахувати безпідставність вимог скаржника щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.. Крім того, надав письмовий відзив на скаргу, в якому зазначив, що на виконанні в Шевченківському ВДВС у місті Полтаві перебуває провадження № 69149207. Виконавчі дії здійснюються щодо виконаного листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/973/21 від 26.01.2022р. про визначення способу спілкування ОСОБА_2 та участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, 02.06.2022р. державним виконавцем Марченко Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69149207 за заявою стягувача, в цей же день боржнику та стягувачу були надіслані виклики сторін разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, де пропонувалось з`явитись до Шевченківського ВДВС в м. Полтава для встановлення місця побачення з дитиною. Документи були направлені рекомендованим листом через АТ «Укрпошта». 03.06.2022р. засобом телефонного зв`язку узгоджено з ОСОБА_3 місце побачення з дитиною, а саме, АДРЕСА_3 , про що було складено акт державного виконавця від 03 червня 2022 року. 06.06.2022р. боржнику та стягувачу було надіслано повідомлення, в якому зазначалася дата, місце та час побачення з дитиною, а також додатково повідомлено про відповідальність за невиконання судового рішення. Цього ж дня вказане повідомлення було направлено рекомендованим листом через АТ «Укрпошта». 11.06.2022р. за адресою узгодженою між сторонами було здійснено вихід для виконання рішення побачення з дитиною. Боржник з 10:00 до 10:45 не з`явивлася, хоча була належно повідомлена про місце та час побачення, про що було складено акт державного виконавця від 11.06.2022р. Після того, 13.06.2022р. державним виконавцем винесено постанову про встановлення місця та часу побачення з дитиною. Цього ж дня вказана постанова була направлена рекомендованим листом через АТ «Укрпошта». 14.06.2022р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду про побачення з дитиною. 17.06.2022р. стягувач усно, у приміщенні Шевченківського ВДВС (вул. Стешенка, 6, кабінет 7), повідомив про місце роботи ОСОБА_3 , а саме, магазин «Посад». Про що було складено акт державного виконавця від 17.06.2022р.. Цієї ж дати для вручення ОСОБА_3 постанови про встановлення місця та часу побачення з дитиною та повідомлення про місце та час побачення з дитиною було здійснено вихід за адресою вказаною стягувачем. У зв`язку з тим, що боржник відмовились від їх отримання, їй було усно оголошено зміст цих документів, про що було складено акт державного виконавця від 17.06.2022р.. 18.06.2022р. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 . Державний виконавець вважає, що стягувач, будучи належно повідомленою знову не з`явилися, про що було складено акт державного виконавця від 18.06.2022р.. 20.06.2022р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржницю штрафу у розмірі 3400 грн. за невиконання рішення суду про побачення з дитиною. 24.06.2022р. державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом за невиконання рішення суду про побачення з дитиною. 02.07.2022р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи 59, боржниця з`явилася на місце виконання рішення, але відмовилася рішення суду виконувати, про що було складено акт державного виконавця від 02.07.2022р.. 15.07.2022 р. рекомендований лист разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, викликом державного виконавця Байкової І.С. та постанови про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження повернулося в Шевченківський ВДВС. За таких підстав вважають, що доводи скаржника щодо протиправності рішень державного виконавця є безпідставними. Також вважають, що боржницею пропущено 10-денний строк оскарження рішення до суду, оскільки 24.06.2022р. їй було надіслано оскаржувану постанову про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом та інші постанови у межах цього виконавчого провадження, тому вважають, що момент надсилання такої постанови і є відповідно моментом повідомлення, тому останнім днем для подання такої скарги є 05.07.2022р., але вона була надіслана до суду 08.07.2022р.. Крім того, вважають, що розмір витрат на правову допомогу не є співмірним та є значно завищеним. Так, відповідно до акту №1/2 про прийняття-передачі наданих послуг встановлено, що адвокатом було витрачено на підготовку та складення скарги щодо оскарження постанови 8 годин на шість дій, але не вказано часу витраченого на кожну з дій адвоката і вартості кожної дії, зазначені в п.3.2 цього акту судова практика не є джерелом права і не має значення для справи, тому дана дія не може взагалі застосовуватися як послуга адвоката, в п.п. 3.3. та 3.4 цього акту фактично є однією і тією самою дією розподіленою на два пункти, дія, зазначені в п.п. 3.5. та 3.6 не передбачають ніякої складності для адвоката і довгих затрат часу на такі дії у зв`язку з тим, що адвокат уже ознайомлювався з матеріалами справи і зробив фото-копії документів, які він вважав за потрібне,

підготовка додатків до скарги полягала у друку фотографій, а надсилання документів полягало у надісланні справи учасникам справи та суду, що не передбачає собою складності, також дана скарга надсилалася без ціни позову, що передбачає собою зменшення складності справи, це також є підставою для зменшення витрат на оплату послуг адвоката. Просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Представник стягувача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги та пояснила, що стягувач з дати винесення рішення жодного разу не мав можливості поспілкуватися зі своїм 5-річним сином, оскільки боржниця перешкоджає їх спілкуванню, хоча було відкрито виконавче провадження, узгоджені з нею дати та графік побачень, вона обіцяла, що привезе дитину до міста Полтава, але цього не сталося. 11 червня вони приїхали за адресою6 вул. І.Мазепи, 59, зателефонували, але дитину ніхто не вивів. 13 червня постановою державного виконавця було встановлено місце вул. І.Мазепи, 59. 14 червня постановою державного виконавця було накладено на боржницю штраф 1700 грн.. 17 червня відбувся вихід за місцем роботи боржниці, що відображено в акті державного виконавця. 18 червня був ще один вихід державного виконавця, але боржниця також не надала можливості спілкування з дитиною, за що на неї було накладено штраф 3400 грн., а також 24 червня державним виконавцем була винесена постанова про її тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Також вважала вимоги боржниці щодо стягнення витрат на правову допомогу безпідставними, оскільки в п.4.2 їх угоди передбачено, що гонорар визначається за їх взаємною додатковою угодою, проте будь-яких додаткових угод до скарги надано не було. Просила відмовити боржниці у задоволенні скарги та стягнення витрат на правничу допомогу.

Суд заслухавши пояснення представника боржниці, державного виконавця та представника стягувача, дослідивши надані матеріали справи вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»: 1. Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. 2. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. 3. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення

державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. 4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. 5. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 6. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею. 7. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що: 1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. 2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. 3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що, зокрема, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно до боржника застосували той чи інший вид юридичної відповідальності за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Так, судом встановлено, що на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження № 69149207, яке відкрито постановою від 02.06.2022р. державного виконавця Марченко Н.О. за заявою стягувача ОСОБА_2 (а.с. 18,61).

Виконавчі дії здійснювалися на підставі виконаного листа № 541/973/21, виданого 23 травня 2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, щодо визначення способу спілкування ОСОБА_2 та участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) Визначено наступний спосіб спілкування ОСОБА_2 , та участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожної суботи з 10:00 год по 18:00 год, без присутності ОСОБА_3 , з можливістю спільного відвідування місця проживання батька, закладів громадського харчування, розважальних закладів для дітей та спільного відпочинку, враховуючи при цьому стан здоров`я дитини, режим харчування, відпочинку;

- необмеженого спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку.

2) Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

При цьому судом з`ясовано, що у вищезазначеному виконавчому листі місце проживання боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Місце проживання боржниці ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , була повідомлена державному виконавцю стягувачем ОСОБА_2 в заяві про прийняття до примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.61 зворотній бік), хоча в ході судового розгляду представником боржника неодноразово зазначалося, що за цією адресою ОСОБА_3 винаймає житло, але постійно там не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

При цьому, попри повідомлення стягувачем державного виконавця про інше ніж у виконавчому листі місце проживання боржника ОСОБА_3 , за якою державним виконавцем направлялись копія постанови про відкриття виконавчого провадження, інші постанови державного виконавця та виклики, проте будь-яке підтвердження про отримання боржницею за цією адресою таких відправлень суду не надано, а нею таке отримання оспорюється.

Таким чином, суду не надано належних доказів, що боржниця ОСОБА_3 була обізнана про наявність на примусовому виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчого провадження відносно неї, а також про хід цього виконання.

03 червня 2022 року державним виконавцем Марченко Н.О. без участі сторін було складено акт про узгодження засобом телефонного зв`язку з ОСОБА_3 місця побачення з дитиною, а саме, АДРЕСА_3 (а.с.8).

17 червня 2022 року державним виконавцем Марченко Н.О. одноособово без участі сторін було складено акт щодо виходу на місце роботи боржниці магазин «Посад» для вручення повідомлення від 17.06.2022 року (а.с.24-25).

Згідно з п. 8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, акт документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Будь-якого підтвердження присутності сторін в цих актах не зазначено, відмітка «від підпису відмовився» відсутня, доказів отримання такого акту, зокрема, боржницею суду не надано.

Також судом встановлено, що 14.06.2022р. та 20.06.2022р державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржницю ОСОБА_3 штрафів у розмірі 1700 грн. та 3400 грн. за невиконання рішення суду про побачення з дитиною (а.с.22,62,64).

24 червня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами (а.с.16). При цьому, в мотивувальній частині цієї постанови державний виконавець посилається не на виконання без поважних причин рішення суду про визначення способу спілкування та участі у вихованні неповнолітнього сина, а на наявність після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 24.06.2022р. за період з 02.06.2022р. по 24.06.2022р. в сумі 18813 грн., хоча суду не надано доказів перебування на примусовому виконанні рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 (а.с.16). Тобто вищезазначена постанова державного виконавця не відповідає обставинам виконавчого провадження, а значить підлягає скасуванню.

За таких підстав та враховуючи, що суду не надано належних доказів, що боржниця ОСОБА_3 була обізнана про відкриття виконавчого провадження відносно неї, а також про хід цього виконання, суд вважає, що у державного виконавця не було достатніх правових підстав для застосування до боржника такого виду юридичної відповідальності за невиконання рішення, що

зобов`язує боржника до вчинення певних дій, як встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тому скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 452 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Матеріалами справи встановлено, що 28 червня 2022 року між Адвокатським об`єднанням «Юридичний альянс» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги та представництва (а.с.8), за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту. Для надання правової допомоги клієнту за цим договором Адвокатським об`єднанням призначено адвоката Приліпко І.Л. (ордер ВІ № 1095561 від 08.07.2022р. а.с.6).

На підтвердження понесення ОСОБА_3 при розгляді справи витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. нею долучено також акт №1/2 від 08.07.2022р. (а.с.9), прибутковий касовий ордер № 24 від 08 липня 2022 року (а.с.10).

Державним виконавцем Марченком Н.О. заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке обґрунтовувано тим, що розмір гонорару, визначений стороною, є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Враховуючи складність даної справи, час, затрачений адвокатом, та обсяг наданих нею послуг, а також доводи державного виконавця Марченко Н.О. про зменшення витрат на правничу

допомогу, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, суд приходить до висновку, що на користь ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Марченка Назара Олександровича щодо винесення у виконавчому провадженні № 69149207 постанови від 24.06.2022 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами.

Скасувати постанову від 24.06.2022 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами, винесену у виконавчому провадженні № 69149207 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Марченком Назаром Олександровичем.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. М. Дністрян