Справа № 700/6/21
Номер провадження 4-с/700/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

заявника - ОСОБА_1 ,

боржника - ОСОБА_2 ,

начальника Лисянського відділу державної виконавчої служби в Звенигородському районі - Вдовиченко Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Лисянка скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лисянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою до Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця.

В обгрунтування своїх вимог скаржник зазначила, що 02 лютого 2021 року Лисянським районним судом Черкаської області їй було видано судовий наказ № 2-н/700/1/21 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_3 , 2013 року народження, в розмірі 25% від всіх видів заробітку, починаючи з 11 січня 2021 року. 02 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення заборгованості та передане на виконання до військової частини НОМЕР_1 04 лютого 2021 року.

Протягом 2021 року вона неодноразово зверталася до Лисянського відділу Державної виконавчої служби в Черкаській області за відомостями щодо суми доходів, які отримує ОСОБА_2 , перебуваючи на військовій службі за контрактом, проте отримала відповідь, що бухгалтерія військової частини НОМЕР_1 не надає щомісячних звітів (останній звіт, наявний у відділенні виконавчої служби за березень 2021 року), про те, що бухгалтерія не правильно здійснює відрахування і т.д. Тому виникають сумніви щодо дійсних доходів ОСОБА_2 . Із грудня 2021 року Лисянський відділ ДВС жодного разу не звертався із запитами з метою отримання інформації про матеріальний чи фінансовий стан ОСОБА_2 , не отримував звітів про його доходи та не намагався їх отримати.

02.06.2022 року вона звернулася до Лисянського відділу ДВС із письмовою заявою про необхідність надання запитів для встановлення дійсного фінансового та матеріального стану ОСОБА_2 та запиту на отримання звітів від бухгалтерії військової частини НОМЕР_1. Дану заяву було прийнято начальником Лисянського відділу ДВС, про що свідчить підпис та дата на примірнику вказаної зави.

Після закінчення терміну, визначеного законодавством України для отримання відповіді, вона повторно звернулася до Лисянського відділу ДВС за роз`ясненнями, проте її повідомили, що запити тільки готуються. За таких обставин просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Лисянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області за невиконня судового наказу 2-н/700/1/21 виданого 02 лютого 2021 року.

04.08.2022 року начальник Лисянського відділу державної виконавчої служби в Звенигородському районі подала до суду відзив, в якому просила відмовити у скарзі. В обґрунтування відзиву зазначила, що на виконанні у Лисянському відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання судовий наказ № 2-н/700/1/21, виданий 02.02.2021 року Лисянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до автоматизованого розподілу, виконавчий документ переданий на примусове виконання головному державному виконавцю Яцурі Н.В. 02.02.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (АСВП 64347406), копії якої того ж дня направлено сторонам за вих. № 1063. Під час проведення виконавчих дій, з метою розшуку ліквідного майна боржника, 02.02.2021 року було направлено запити до реєстру установ, а саме МВС, Держпродспоживслужбу, Держгеокадастр, ДПІ та УПФУ. Згідно отриманих відповідей встановлено, що транспортних засобів за боржником не зареєстровано, на обліку, як пенсіонер в управлінні Пенсійного фонду України, не перебуває, доходи не отримує. Згідно бази даних системи персоніфікованого обліку Державної податкової служби відкриті рахунки в банківських установах відсутні. Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 242770387 від 02.02.2021 року, за боржником зареєстровано земельну ділянку площею 0,0587 га для ведення особистого селянського господарства. В заяві про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2021 року стягувачем надано додаткові відомості про те, що боржник перебуває в АТО. 04.02.2021 року на адресу військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1036 рекомендованою кореспонденцією направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на користь стягувача. Відповідно до постанови державного виконавця здійснювалися відрахування аліментів бухгалтерією військової частини НОМЕР_1 щомісячно. Щодо неодноразового звернення заявника до Лисянського відділу протягом 2021 року зауважила, що в матеріалах виконавчого провадження перебуває одна заява позивача на отримання довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.08.2021 року. За вих. № 6103 від 03.08.2021 року довідка розрахунок заборгованості отримана позивачем. Інших заяв та звернень протягом 2021 року у матеріалах виконавчого провадження немає. Державним підприємством «Національні інформаційні системи» тимчасово заблоковані доступи до автоматизованої системи виконавчого провадження та до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», тому на адресу військової частини за вих. № 120.1024/1713 направлено лист про перерахування утриманих коштів з боржника безпосередньо на рахунок стягувача. 02.06.2022 року до відділу надійшла заява стягувача, в якій зазначено, що у матеріалах виконавчого провадження наявні лише 2 звіти по стягненню аліментів, які надійшли від військової частини за лютий-березень 2021 року. При цьому у стягувача виникли підозри, що боржник приховує частину доходів і сплачує неповну суму аліментів та перевірити вказане немає змоги у зв`язку з відсутністю поданих звітів. 17.06.2022 року за вих. № 3335 на адресу військової частини було направлено Вимогу державного виконавця щодо надання звітів про здійснення відрахування та виплати з боржника за період з квітня 2021 року по травень 2022 року та попереджено про відповідальність, передбачену законом. 01.07.2022 року за вих. № 64347406 стягувачу надано відповідь на заяву про те, що більш детальну інформацію буде надано після отримання звітів про здійснення відрахування та виплати з боржника від військової частини. 27.07.2022 року на електронну адресу відділу від ВЧ надійшли звіти про здійснення відрахування та виплати аліментів відносно боржника за вих. № 115/окл від 03.01.2022 та вих. № 4419 від 27.07.2022, після чого було здійснено перевірку ВП. Згідно наданих звітів державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах та встановлено, що станом на 01.08.2022 року сума заборгованості складає 1479,02 грн. Відповідно до наданої ОСОБА_2 квитанції, 02.08.2022 року на рахунок з обліку депозитних сум Відділу останнім сплачено заборгованість по аліментах в сумі 1479,02 грн. При надходженні коштів на рахунок Відділу кошти будуть перераховані на рахунок ОСОБА_1 . Боржником аліменти сплачуються щомісячно, відповідно до отриманих доходів та згідно розрахунку заборгованості по аліментах, борг по сплаті аліментів по вищевказаному виконавчому документі станом на 02.08.2022 рік відсутній. Згідно матеріалів виконавчого провадження, за період з дня пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання, боржником станом на 02.08.2022 року сплачено аліменти в розмірі 52307,60 грн.

Скаржник у судовому засіданні підтримала вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Боржник у судовому засіданні покладався розсуд суду.

Начальник Лисянського відділу державної виконавчої служби в Звенигородському районі у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог та вважає дану скаргу незаконною, безпідставною та необгрунтованою та просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судом встановлено, що Лисянським районним судом Черкаської області 02.02.2021 року було видано судовий наказ № 2-н/700/1/21 (справа 700/6/21) від 12.01.2021 року, згідно з яким із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткоих мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

02.02.2021 року ОСОБА_1 подала до Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області для виконання вказаний виконавчий документ.

Державним виконавцем Яцурою Н.В. 02.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 64347406) та направлено за вих. № 1063 від 02.02.2021 року боржнику та стягувачу.

Разом з тим державним виконавцем були проведені виконавчі дії, з метою розшуку майна боржника ОСОБА_2 , що підтверджується запитами до державних установ від 02.02.2021 року.

04.02.2021 року № 1036 на адресу військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) боржнику ОСОБА_2 державним виконавцем Яцурою Н.В. направлено постанову від 04.02.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

15.03.2022 року в зв`язку з ведення воєнного стану на території України та блокуванням доступів до державних реєстрів, державний виконавець звернулася до військової частини із проханням щодо перерахунку коштів, утриманих з боржника ОСОБА_2 на банківський рахунок стягувача ОСОБА_1 .

02.06.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Лисянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про невиконання судового наказу та вісутність звітів за період, що позбавляє її можливості перевірити суму аліментів, які стягуються із боржника. Із відповіді відділу ДВС, стягувачу було повідомлено, що 17.06.2022 року до військової частини НОМЕР_1 направлено Вимогу державного виконавця про надання звітів про здійснення відрахування та виплати з боржника за період з квітня 2021 року по травень 2022 року включно. Станом на 01.07.2022 року до відділу відповідні звіти не надходили.

Із доданих матеріалів вбачається, що Лисянським відділом ДВС отримано від військової частини НОМЕР_1 звіт про здійснення відрахування та виплати аліментів ОСОБА_2 13.01.2022 року за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року та за період із січня 2022 по липень 2022 року, про що 02.08.2022 року було повідомлено стягувача.

Згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця від 02.08.2022 року по сплаті аліментів ОСОБА_2 , станом на 02.08.2022 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей ЦПК.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Зазначений закон наділяє виконавця повноваженнями необхідними для здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених законом та іншими нормативно-правовоими актами.

Частиною 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1, 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Зокрема, п.3 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону).

Матеріалами справи встановлено, що звіти в/ч НОМЕР_1, де працює боржник, не подавалися щомісячно, як це передбачено чинним законодавством.

Водночас, судом встановлено, що державним виконавцем Яцурою Н.В. не були вжиті усі необхідні заходи, передбачені ст. 10, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, суд констатує бездіяльність державного виконавця та не реагування на невиконання в/ч НОМЕР_1 вимоги про подачу щомісячних звітів про доходи боржника.

Всупереч п. 1, 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Яцура Н.В. не скористалася своїм правом вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З огляду на наведене, а також з метою захисту прав скаржника, внаслідок бездіяльності державного виконавця суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не вчинено усіх достатніх та необхідних дій щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, державним виконавцем не надано суду жодних доказів здійснення ним усіх можливих дій у виконавчому провадженні АСВП 64347406 щодо невжиття заходів впливу до військової частини НОМЕР_1 в зв`язку з невиконанням вимог державного виконавця з метою вчасного надання стягувачу відповідних звітів.

На підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 259, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Лисянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Лисянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яцури Наталії Володимирівни у виконавчому провадженні АСВП 64347406 щодо невжиття заходів впливу до військової частини НОМЕР_1 в зв`язку з невиконанням вимог державного виконавця.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Черкаського апеляційного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повної ухвали: 10 серпня 2022 року.

Суддя Н. В. Бесараб