Справа № 727/9540/21
Провадження № 2-др/727/17/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

03 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Орлецькій Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Доготар Миколи Вікторовича, ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_4 , про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів та акту приватного виконавця про проведені електронні торги, скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису, -

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсними електронні торги (реєстраційний номер лота 460142), що відбулися 25 січня 2021 року з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 , скасовано протокол проведення електронних торгів №523269 від 25.01.2021 року, складений за результатами електронних торгів з продажу п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 , скасовано акт приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. про проведені електронні торги п`ятикімнатної житлової квартири АДРЕСА_1 від 02 лютого 2021 року, скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 40383171 від 03.02.2021 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, вчинений на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М.Д., індексний номер: 56436132 від 03.02.2021 року.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просили поновити пропущений з поважних причин строк подачі доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на адвокатські послуги та ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №727/9540/21 про стягнення з відповідачів на їх користь судових витрат судового збору в сумі 4086 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили ухвалити додаткове рішення з підстав, вказаних в заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні в частині вимоги про стягнення судових витрат по сплаті судового збору просила вирішити на розсуд суду, в частині заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу заперечувала щодо ухвалення додаткового рішення з підстав, поданих у запереченні.

Дослідивши рішення суду від 01.04.2022 року та матеріали справи, суд вважає, що вимога про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивачів судового збору є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд вважає, що оскільки під час ухвалення судом рішення не було вирішено питання про судові витрати, тому необхідно ухвалити додаткове рішення та відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Доготар М.В., ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3632,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с.1, 72) та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.60).

Що стосується вимоги про поновлення пропущеного строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці по цивільній справі №727/9540/21 ухвалено 01.04.2022 року. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано 15.04.2022 року, тобто з порушенням передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку. Даний строк обраховується не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення, а саме з моменту його ухвалення.

В судовому засіданні 01.04.2022 року в день проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення по справі був присутній позивач ОСОБА_1 . Неотримання ним копії вступної та резолютивної частини судового рішення не позбавило його розуміння, що позов задоволено і про це він міг повідомити свого адвоката. Жодних доказів поважності пропущеного строку на подачу заяви суду не подано, а обставини, на які посилаються позивачі є необґрунтованими.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш, як десять днів. А тому незалежно від отримання чи не отримання повного тексту рішення позивачі, якщо бажали вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, повинні були подати відповідну заяву не пізніше встановленого законодавством строку, а саме не пізніше 06.04.2022 року, а зробили це аж через 9 днів 15.04.2022 року.

Також суду не надано інших доказів на підтвердження обставин поважності пропущеного строку, таких як хвороба, перебування у відрядженні тощо, які є необхідними для поновлення пропущеного строку.

Крім цього, безпідставним є твердження, що акт про надані послуги був виготовлений та підписаний лише 14.04.2022 року, а без нього неможливо було подати заяву про відшкодування судових витрат по наданню правничої допомоги. Але знову ж таки суду не надано доказів обставин неможливості складення даного акту до 06.04.2022 року. Суд не бере до уваги твердження про те, що акт складався з урахуванням необхідності складання заяви про виправлення описки, оскільки дана заява жодним чином не впливає на строк подання доказів щодо понесених судових витрат.

Суд зазначає, що 30.09.2021 року позивачами подано позовну заяву, що є першою заявою по суті, в якій відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи. Навпаки, позивачі повідомили суду, що «…позивачі понесли судові витрати у розмірі сплаченого судового збору за пред`явлення позову у розмірі 1816 грн., інших судових витрат позивачі не очікують» (а.с. 4).

Повідомлення позивачами про понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу відбулось лише з подачею нової редакції позовної заяви 17.11.2021 року (а.с.76-80).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі 904/4494/18 відмовлено у відшкодуванні витрат на правову допомогу з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікуєпонести у зв`язку з розглядом справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що позовну заяву від 30.09.2021 року він складав сам. Позивач самостійно обирає спосіб захисту свого порушеного права, тому всі ризики при подачі позову позивач несе самостійно. Відповідно позивачі під час звернення до суду з первісним позовом визначили, що судових витрат, зокрема, пов`язаних з правничою допомогою, вони не очікують.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суду не надано відповідних доказів на підтвердження поважності причин для поновлення пропущеного строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу. А тому заяву в частині даних вимог необхідно залишити без розгляду, оскільки докази, подані позивачами поза межами встановленого законом строку.

Таким чином, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити без розгляду на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути пропорційноз Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Доготар Миколи Вікторовича, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1365 (одна тисяча триста шістдесят п`ять) грн. 33 коп. з кожного.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в поновленні пропущеного строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, залишити без розгляду.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 06 травня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: