Єдиний унікальний номер № 741/499/22
Номер провадження 2/741/406/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 липня 2022 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу в частині призупинення дії трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2022 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ акціонерного товариства «Українська залізниця» від 01.04.2022 № 389/ос в частині призупинення дії трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Українська залізниця».

Одночасно, у позовній заяві порушено питання про відстрочення позивачу сплати судового збору за подання позову у розмірі 992 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у даній справі, в обгрунтування чого вказується, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позову складає 992 грн. 40 коп. Однак, через незаконне призупинення відповідачем дії трудового договору, позивач не отримує заробітної плати починаючи з 01 квітня 2022 року. При цьому, позивач не має інших засобів до існування.

Вивчивши позовну заяву у частині вимоги про відстрочення від сплати судового збору, дослідивши надані документи, суддя приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частин 1 та 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та 2 статті 8 Закону України липня 2011року «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011року, із змінами, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. Судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необгрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

При зверненні до суду із заявою про відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі N 338/158/19 (провадження N 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в обґрунтування неможливості сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. посилається виключно на неотримання ним заробітної плати починаючи з 01 квітня 2022 року.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість сплати ним судового збору, зокрема те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а тому не доведено наявність обставин, передбачених положеннями зазначеної вище статті Закону, які б були підставою для відстрочення сплати судового збору.

Наведене свідчить про відсутність належних доказів про наявність обставин, які б давали підстави для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у відстрочці сплати судового збору.

Із змісту прохальної частини позову слідує, що останній містить одну самостійну вимогу немайнового характеру, а саме визнати незаконним та скасувати наказ в частині призупинення дії трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992 грн. 40 коп.).

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. або подати належні документи, що підтверджують підстави відстрочення сплати судового збору відповідно до закону, якщо такі є, із зазначенням у окремому клопотанні таких підстав.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу в частині призупинення дії трудового договору залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Анатолій КРУПИНА