Справа № 462/765/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування,

встановив:

ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» через систему «Електронний суд» 10.02.2022 року звернулося в Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 46 284,66 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.11.2018 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_2 було укладено Комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків №К129316 від 07.11.2018 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому, 19.12.2018 року було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої були внесені зміни до договору, а саме змінений державний номер автомобіля марки «Audi Q5» на державний номерний знак НОМЕР_2 . 11.02.2019 року на перехресті вулиць Яворницького-Любінської у м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 21.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно страхового акта №53 від 10.05.2019 року та ремонтної калькуляції №19-205653 від 23.04.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 110642,40 грн. Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви-погодження на виплату страхового відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу, складено розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 110642,40 грн., з якої 17956,50 грн. було зараховано до несплачених страхових платежів страхувальника, а 92685,90 грн. було сплачено в якості страхового відшкодування. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» (на даний час АТ «СК «АРСК») відповідно до полісу №АМ/6350358 від 15.08.2018 року. 13.05.2019 року АТ «СК «АРСК» виплатило позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 64357,74 грн. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 110642,40 грн., при цьому полісом №АМ/6350358 від 15.08.2018 року покрито лише частину шкоди на суму 64357,74 грн., то залишок шкоди підлягає стягненню з відповідача. На підставі зазначеного, просить стягнути з відповідача 46284,66 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 26.04.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк уповноваженим представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Наконечною О.-А.Є. подано 24.05.2022 року суду відзив на позовну заяву, в якому просить заявлені до ОСОБА_1 позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність таких, оскільки відповідно до умов полісу №АМ/6350358 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.08.2018 року, страховик АТ «СК «АРКС» відповідає за завдану майну шкоду третіх осіб в результаті ДТП, спричинену забезпеченим транспортним засобом, належним відповідачу, в межах суми 100000 грн. на умовах нульової франшизи. Враховуючи, що АТ «СК «АРСК» в повному обсязі сплачено заявлену позивачем регресну вимогу у розмірі 64357,74 грн., тому відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 будь-яких інших сум.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.06.2022 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, АТ «СК «АРКС», визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання пояснення на позовну заяву і п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання пояснень щодо нього, та витребувано у АТ «СК «АРКС» документи.

АТ «СК «АРКС» не скористалося своїм правом на подання пояснень та відзиву на позовну заяву, проте 15.06.2022 року надійшли від АТ «СК «АРКС» витребувані судом документи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 07.11.2018 року між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ОСОБА_2 було укладено Комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків №К129316 від 07.11.2018 року, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.64-69), а 19.12.2018 року додаткову угоду №1, відповідно до якої були внесені зміни до договору, а саме змінений державний номер транспортного засобу марки «Audi Q5» на НОМЕР_2 .

Об`єктом страхування за договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто зазначений договір є договором майнового страхування.

Згідно умов договору страхування страховим випадком є, зокрема, пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП (п.13.1 Комплексного договору).

Також встановлено, що 11.02.2019 року о 16.50 год. на перехресті вулиць Яворницького-Любінська у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АUDI Q5», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Toyota», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 21.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.21).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.23.1 Комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком відповідно до умов цього договору на підставі заяви страхувальника про подію та виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком на підставі всіх необхідних документів.

Згідно заяви від 13.02.2019 року ОСОБА_3 11.02.2019 року повідомив ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про настання події, яка відбулася о 16.50 год. 11.02.2019 року на перехресті вулиць Любінська-Яворницького у м.Львові (а.с.14-16).

Також встановлено, що 13.02.2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було складено Акт огляду транспортного засобу, в якому було встановлено та зафіксовано характер ушкоджень автомобіля марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 . Окрім того, було здійснено фотографування пошкоджень даного автомобіля (а.с.89-101).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи №53 від 10.05.2019 року сума страхового відшкодування автомобіля марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 110642,40 грн. (а.с.11).

Згідно ремонтної калькуляції №19-205653 від 23.04.2019 року вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , складає 110642,40 грн. (а.с.19-20).

13.05.2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було виплачено ОСОБА_2 страхову виплату в розмірі 92685,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР038388 від 13.05.2019 року (а.с.105), а також страхове відшкодування в розмірі 17956,50 грн. було зараховано до несплачених страхових платежів, відповідно до п.23 Договору №КАСКО 06/02-40К-0129316 від 07.11.2018 року (а.с.106).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» (на даний час АТ «СК «АРСК») відповідно до полісу №АМ/6350358 від 15.08.2018 року (а.с.53).

27.05.2019 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» була направлена претензія до ПрАТ «СК «АХА Страхування», про виплату страхового відшкодування №53 у розмірі 110642,40 грн. (а.с.63).

Згідно розрахунку коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «АUDI Q5», номерний знак НОМЕР_2 , складає 0,46% (а.с.108), та відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , становить 64357,74 грн. (а.с.109).

02.07.2019 року АТ «СК «АХА Страхування» сплатило ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхове відшкодування згідно акту №ARX2476014 у розмірі 64357,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №574_376 від 02.07.2019 року (а.с.9).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов?язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім законом може бути встановлений обов?язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров?я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов?язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пунктом 9 частини першої цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)).

У випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов?язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов?язаним суб?єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов?язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 цього Закону, страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України.

«Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров?ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття цього права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об?єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема їх захист.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов?язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов?язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов?язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов?язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов?язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов?язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Страховик, керуючись нормами Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ухвалює вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування, про що зазначено у пункті 36.1 статті 36 цього Закону.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов?язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Непред?явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров?ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі страхувальник.

У випадку, якщо йде мова лише про відшкодування витрат, пов?язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, потрібно застосовувати норми статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (шкода, пов?язана з пошкодженням транспортного засобу), додатково - приписи статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, шкоди.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №755/518/19 від 02 червня 2021 року.

Враховуючи те, що зобов`язання з відшкодування шкоди, яке виникло у ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 , збереглося, однак у ньому змінилася сторона (кредитор) ці правовідносини мають регулюватися ст.993 ЦК України, тобто нормами, що регулюють суброгацію.

Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування потерпілому у позивача виникло право вимоги в порядку суброгації щодо відшкодування шкоди в межах фактичних затрат ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що складають 46284,66 грн.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Наконечної О.-А.Є., про те що оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до полісу №АМ/6350358 від 15.08.2018 року, у межах якого страховик здійснює компенсацію за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 100000 грн., а позивачем було заявлено регресну вимогу на 64357,74 грн., яка в повному обсязі задоволена АТ «СК «АРКС», тому відсутні підстави для стягнення з відповідача будь-яких інших сум, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону №1961-IV у страховика не виник обов?язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) підтвердила вищезазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов?язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов?язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, укладаючи договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

При цьому, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягає визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідачем не спростовано розрахованої ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 110642,40 грн., ні розрахунку АТ «СК «АХА Страхування» розміру страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що складає 64357,74 грн.

Таким чином, їз відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між оціненим відповідно до законодавства розміром завданої шкоди в сумі 110642,40 грн. і сумою страхового відшкодування, виплаченою АТ «СК «АХА Страхування» 64357,74 грн., що складає 46284,66 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, заявлені позовні вимоги ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2481 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с.27).

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265, 268, 274, 275, 279, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 46284,66 грн. страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 2481 грн. судового збору.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», , місцезнаходження 04050, м.Київ, вул.Глибочицька, буд. 44;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», , місцезнаходження 04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд. 8.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний