Справа № 466/8330/20
Провадження № 2/466/232/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Назаркевич Ю.В.

Справа № 466/8330/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксана Олегівна, третя особа - третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника- адвоката Лавріненка І.А. 26.10.2020 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксана Олегівна, третя особа - третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту та просила винести рішення яким визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , посвідчений 20.02.2020 Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами №№4-130, 4-131.

Свою вимогу мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (спадкоємець), що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці, який був батьком позивачки. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.06.2020 року за №60572016 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. 27.05.2020 року було заведено спадкову справу №18/2020. Враховуючи наявність відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 16.06.2020 року звернулася до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом, де дізналася, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом до того ж нотаріуса звернулася ОСОБА_2 , яка є дружиною спадкодавця.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. від 21.09.2020 року за №107/02/14 на адвокатський запит було повідомлено, що перед заведенням спадкової справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, посвідчений 20.02.2020 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами №№4-130, 4-131. Разом з тим позивач зауважує, що починаючи з січня 2019 року та по день смерті її батько (спадкодавець) перебував у важкому стані та проходив лікування, в тому числі в КНП КЛШМД м. Львова, у зв`язку з гострим порушенням мозкового кровообігу, що спричинює ушкодження тканин мозку і розлади його, не зданий був усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при складанні заповіту не міг скласти заповіт від 20.02.2020 рок. Відтак, враховуючи викладені вище обставини, позивач стверджує про недійсність оскаржуваного заповіту, тому, просить позов задоволити, визнавши останній недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2022 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 27.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.11.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, просить суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві ( т.1 а.с.84-85).

Ухвалою суду від 08.02.2021 року витребувано у Третьої Лвівської державної нотаріальної контори заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 20.02.2020 року Третьою Лвівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №№4-130, 4-131; також з КНП КЛШМД м.Львова витребувано копії виписок з медичних карток та копії медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого за період з 2019 по 2020 рік ОСОБА_4

20.05.2021 року на адресу суду надійшли копії виписок в кількості 6 шт. за період перебування на стаціонарному лікувані в КНП КЛШМД м.Львова гр. ОСОБА_4 , 1956 р.н. в 2019-2020 роках.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, зупинено провадження по справі ( т.2 а.с.167-168).

Ухвалою суду від 01.04.2022 року провадження в справі відновлено (т.2 а.с.180).

Ухвалою суду від 20.04.2022 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксана Олегівна, третя особа - третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту - закрито, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача- адвоката Петровського В.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Магировський Т.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення.

В судове засідання представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори та приватний нотаріус Косаревич О.О. не з`явилися, подавши до суду письмові заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( т.1 а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 являється дочкою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 , згідно якого донька у результаті укладення шлюбу змінила прізвище зі " ОСОБА_5 " та " ОСОБА_6 " (т.1 а.с.11-12).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.06.2020 року за №60572016 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаревнч О.О. 27.05.2020 року було заведено спадкову справу №18/2020 (т.1 а.с.13).

16.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревнч О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом та дізналася, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. звернулася ОСОБА_2 , яка є дружиною спадкодавця ОСОБА_4 (т.1 ас.14).

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревнч О.О. листом від 21.09.2020 року за №107/02/14 на адвокатський запит повідомив, що перед заведенням спадкової справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, посвідчений 20.02.2020 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами №№4-130, 4-131 (т.1 а.с.15).

Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із положеннями ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання заповіту недійсним, позивач у силу ст. 10 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Разом з тим суд враховує наступне. Статтею 1257 ЦК України визначено підстави для визнання заповіту недійсним. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Зокрема, це має місце при підтвердженні доказами наявності таких загальних підстав для визнання правочину недійсним як складення заповіту недієздатною особою або особою, яка в момент його складення не усвідомлювала й не могла усвідомлювати значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, складення заповіту під впливом насильства.

Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначенні статті 225 ЦК України. Частинами першої, другої цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, але у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 26/к від 21.12.2021 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час укладення 20.02.2020 року заповіту, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Стефанишин М.В., страждав хронічним, стійким психічним розладом у формі органічного розладу особистості та поведінки, внаслідок перенесених гострих порушень мозкового кругообігу, з вираженим психоорганічним синдромом та був не здатним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.2 а.с.173-179 зворот).

Таким чином, в проведеній посмертній судово-психіатричні експертизі зроблено категоричний висновок про неспроможність ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними в момент складання ним заповіту, що саме по собі є підставою для визнання складеного заповіту недійсним з підстав передбачених ч.1 ст. 225 ЦК України.

Наявність у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 хронічного, стійкого психічного розладу знайшло своє підтвердження у виписках з КНП КЛШМД м.Львова в 2019-2020 роках (т.2 а.с.83-89 зворот).

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем та встановлені висновком посмертної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що для встановлення психічного стану особи належним і допустим доказом в розумінні ЦПК України є висновок судово-психіатричної експертизи, яким у цій справі встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час укладення 20.02.2020 року заповіту, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Стефанишин М.В., страждав хронічним, стійким психічним розладом у формі органічного розладу особистості та поведінки, внаслідок перенесених гострих порушень мозкового кругообігу, з вираженим психоорганічним синдромом та був не здатним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і цей висновок представником відповідача - не спростовано, відтак, позовні вимоги щодо визнання заповіту недійсним знайшли своє документальне підтвердження матеріалами справи, тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Крім цього, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,00 гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст. 215, ст.ст. 1233 - 1235, ч.4 ст. 1254, ч.1 ст. 1257 ЦК України, керуючись ч.1 ст. 76, ч.ч. 1,2 ст. 77, ч.ч. 1,5 ст. 81, ст.ст. 263 - 265, 273, ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксана Олегівна, третя особа - третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , посвідчений 20.02.2020 Третьою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами №№4-130, 4-131.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840,00 (вісімсот сорок грн. 00 коп.) сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксана Олегівна, адреса: м.Львів, смт.Брюховичі, вул.Сухомлинського, 2;

Третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора, адреса: м.Львів, пр.В.Чорновола, 39, .

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2022 року.

Суддя Ю. В. Донченко