Справа № 522/109/22
Провадження 2/522/31/22
УХВАЛА

03 серпня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи на 15 березня 2022 року.

03 березня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання призначене на 15 березня 2022 року сторони не з`явились.

У зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 25 травня 2022 року.

17 березня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів.

25 травня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 25 травня 2022 року сторони не з`явились. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 червня 2022 року.

29 червня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

29 червня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 29 червня 2022 року з`явився представник відповідача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 . Відповідачі зазначили, що заперечують проти відкладення розгляду справи, причини неявки позивача вважають без поважних причин. У зв`язку з першою неявкою позивача, розгляд справи відкладено на 03.08.2022 року.

03 серпня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання ухвали слідчого судді у справі № 496/1461/21.

У судове засідання призначене на 03 серпня 2022 року з`явились представник відповідача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 . Під час судового засідання сторони вказали, що це є другою неявкою позивача в судове засідання, вказали на зловживання процесуальними правами зі сторони позивача. Зазначили, що розглянути справу за наявними матеріалами без пояснень сторони позивача є неможливо. Просили суд залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з неявками позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Представник позивача належним чином сповіщений про дати та час судових засідань, що підтверджується Розпискою про сповіщення наступної дати судового засідання по справі.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивачі мають цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Крім того, суд позбавлений можливості розглядати справу по суті за наявними матеріалами справи, адже неявки сторони позивача позбавили суд можливості отримати пояснення сторони, щодо обставин справи та обгрнутування завданої майнової та моральної шкоди.

Суд критично ставиться до того, що неявка сторін у судове засідання по даній справі не перешкоджала вирішенню спору по суті, оскільки залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Суд враховує, що позивач з заявою про розгляд справи за відсутністю сторони не звертався.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, а розгляд справи за наявними матеріалами є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 08.08.2022 року.

Суддя: А.В. Науменко