Справа № 296/8100/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 липня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, третя особа: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Лалаян В.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 її частину та частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 її частину.

Позов обґрунтовано тим, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 05 березня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_2 , без виділення часток. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після чого позивач звернувся до Житомирської державного нотаріальної контори Житомирської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників зазначеної квартири не визначені. Позивач вважає, що визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену кватиру дозволить останньому оформити право на спадщину. Позивач як співвласник позбавлений можливості визначити такі частки за домовленістю, оскільки інший співвласник помер.

Ухвалою від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено Житомирську державну нотаріальну контору Житомирської області у якості третьої особи без самостійних вимог в межах розгляду цивільної справи.

28.01.2022 року постановлено ухвалу про витребування доказів у Житомирській державній нотаріальній конторі, а саме належним чином засвідченої копії спадкової справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.04.2022 року від Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшла копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 та інформаційна довідка зі спадкового реєстру.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача - адвокат Лалаян В.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.124).

Представник відповідача подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника Житомирської міської ради (а.с. 59,110).

Завідувач Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. подав до суду письмову заяву без їх участі, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду (а.с.56, 98,105,107,122).

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 154. Батьком дитини записаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 березня 2018 року, виданого Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.15).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 березня 2018 року (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13).

Після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа № 129/2021 (а.с.73-96).

Після смерті ОСОБА_2 до Житомирської державного нотаріальної контори Житомирської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 (а.с.82).

Постановою державного нотаріуса Житомирської державного нотаріальної контори Житомирської області від 25.03.2021 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки на зазначену квартиру частки кожного з власників не визначені. Тому нотаріус не може визначити склад спадкового майна та відповідну частку померлого, на яку претендує спадкоємець (а.с.14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як встановлено судом, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 її рідний син - позивач у справі звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмолено через неможливість визначення частки квартири, яка належить померлій ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної часткової власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного у них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю померлої ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 .

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи, що позивачу та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності належить зазначена квартира, презюмується, що частки є рівними, тобто по 1/2 частки у кожного.

Разом із тим, щодо вимог позивача про визнання за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, як зазначено в ч. 1 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З урахуванням зазначеного, визнання судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить також про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень до статті 16 ЦК України.

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 16.06.2021 у справі № 570/997/19, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16, від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18, від 20.03.2019 № 550/1040/16.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність можливості у визначені частки квартири за померлою ОСОБА_2 .

Разом з тим враховуючи, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05 березня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , при цьому судом встановлено, що частка останнього становить 1/2 частини, слід дійти висновку, що частка іншого співвласника також має бути в такому ж розмірі.

Отже, виходячи з наведеного вище, зважаючи на встановленні судом обставини щодо рівності розміру часток співвласників, будь-які складнощі у визначені частки у позасудовому порядку відсутні.

Керуючись нормами ст. 2, 5, 12, 209, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - рівною, тобто у розмірі 1/2 частини.

В інший частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Житомирська міська рада, адреса: м. Житомир, м-н С.П.Корольова 4/2, .

Третя особа: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області, адреса: м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-а, .

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 26.07.2022.