Справа № 522/8209/22
Провадження № 2/522/4032/22
УХВАЛА

01 серпня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання об`єктів спадкового майна спільним майном подружжя, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання фіктивним розірвання шлюбу, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлення порядку виконання рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання об`єктів спадкового майна спільним майном подружжя, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання фіктивним розірвання шлюбу, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлення порядку виконання рішення.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить:

-встановити факт спільного проживання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, з 15.07.2017, по день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об`єкти спадкового майна, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та рухоме майно автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , орган реєстрації ТСЦ 5142;

-визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину двокімнатної квартири, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , орган реєстрації ТСЦ 5142;

-визнати право власності в порядку спадкування за законом першої черги за ОСОБА_1 на Ѕ частину спадкового майна померлого ОСОБА_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) двокімнатної квартири, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , орган реєстрації ТСЦ 5142;

-визнати розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрованого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 15 липня 2017 року фіктичним та анулювати актовий запис за № 269 від 15 липня 2017 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та видане на підставі вказаного актового запису свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 15 липня 2017 року;

-встановити порядок виконання рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо визнання розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фіктивним, яким зазначити, що рішення суду є підставою для анулювання актового запису № 269 від 15 липня 2017 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрованого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та виданого на підставі вказаного актового запису свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 15 липня 2017 року.

Отже, пред`явивши вимоги про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання об`єктів спадкового майна спільним майном подружжя, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, спільно з вимогами про визнання фіктивним розірвання шлюбу, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлення порядку виконання рішення, позивач порушила правила об`єднання позовних вимог, визначені ст. 188 ЦПК України, оскільки такі групи позовних вимог не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідним, вимоги заявлені з різних підстав, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання об`єктів спадкового майна спільним майном подружжя, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, а також щодо визнання фіктивним розірвання шлюбу, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлення порядку виконання рішення, указані вимоги не є однорідними та такими які нерозривно пов`язані між собою.

Відтак, заявлені групи вимог не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим. При цьому судом не встановлено наявності пістав для застосування положень ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог.

Пунктом 2 частини 4 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає поверненню.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185, ст. 188 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання об`єктів спадкового майна спільним майном подружжя, визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання фіктивним розірвання шлюбу, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу, встановлення порядку виконання рішення- повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена