Справа № 465/5769/21 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/598/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціоненого товариства «Стахова компанія» Мега-гарант» в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути з АТ «СК «Мега-гарант» на його користь 62 001,67 грн. з яких: 56676,00 грн. страхове відшкодування, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3861,73 грн., 3% річних у розмірі 726,70 грн., інфляційні витрати у розмірі 737,24 грн. Також просив стягнути на його користь судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 03 червня 2020 року поблизу с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області мала місце дорожньо - транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «VOLVO», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив зіткнення із автомобілем марки « Chevrole Aveo», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП водій автомобіля марки «Chevrole Aveo», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 03 червня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також позивач в своєму позові зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у АТ «СК «Мега-гарант» згідно Полісу № АО 4436966.

27 травня 2021 року на адресу відповідача було скеровано заяву у якій просили виплатити 48 200,00 грн. витрат на встановлення пам`ятника, вказана сума підтверджена товарним чеком від 24 лютого 2021 року. Витрати на поховання, виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника у загальному розмірі 56 676,00 грн. були виплачені Страховиком 25.05.2021 року та 09 червня 2021 року. Вказаною відмовою у виплаті страхового відшкодування відповідач порушив права ОСОБА_1 на отримання належного, згідно чинного законодавства України, страхового відшкодування у вигляді грошової виплати. Враховуючи вище викладене вважає, що рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування таким, що суперечить нормам законодавства та порушує Конституційні права позивача. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди (страхове відшкодування) в сумі 62 001 грн. (шістдесять дві тисячі одна) грн. 67 коп. з яких: 56676,00 грн.- страхове відшкодування, пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3861,73 грн., 3% річних у розмірі 726,70 грн., інфляційні витрати у розмірі 737,24 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн.

Стягнено з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду 01 березня 2022 року оскаржив представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант». Вважає ріщення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що позивач отримав від винуватця ДТП 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди, в зв`язку з чим вважає відсутність у страхової компанії обов`язку з відшкодування моральної шкоди на підставі

Також зазначає, що 15 квітня 2021 року між АТ «СК «Мега-Гарант» та ОСОБА_1 в особі ТОВ «Центр Автовиплат поліс» Шелепінського О.М. укладено Угоду про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування відповідно до якої:

1)Сторони погодились оцінити розмір шкоди, заподіяної Потерпілій особі внаслідок пошкодження в результаті ДТП належного їй автомобіля марки «Chevrole Aveo LS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 110000 грн.;

2)Страховик, спираючись на розмір оціненої шкоди, що визначений в п.1 цієї Угоди, зобов`язаний здійснити за цією Угодою та Полісом виплату страхового відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП в повному обсязі в строк до 07 травня 2021 року;

3)Після отримання від Страховика суми страхового відшкодування, передбаченого п.1 Угоди, Потерпіла особа гарантує, що не буде мати до Страховика жодних інших майнових та немайнових претензій чи вимог по відшкодуванню шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, пов`язаних із подоланням будь-яких негативних наслідків ДТП, в тому числі і вимог щодо відшкодування моральної шкоди, вимог щодо можливої сплати на свою користь пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та будь-яких інших штрафних чи фінансових санкцій.

Виплата по згадані угоді була здійснена 07 травня 2021 року, в зв`язку з чим вважає, що деліктні зобов`язання які виникли по факту заподіяння шкоди ОСОБА_1 припинено.

Звертає увагу на необгрунтованість періоді для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Залізничного районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товарства «Страхова компанія «Мега-гарант» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Судові витрати просить покласти на позивача.

Окрім цього, просить вирішити питання про поворот виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 17 грудня 2021 року, оскільки рішення суду фактично є виконаним в примусовому порядку.

06 липня 2022 року від ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Звертає увагу, що згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виплату моральної шкоди на одного потерпілого в розмірі, що становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Звертає увагу, що у даній позовній заяві не має вимог, щодо стягнення відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу чи похідних вимог щодо такого відшкодування.

В основу апеляційної скарги покладено Угоду про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, проте дана Угода не має відношення до даної позовної заяви, оскільки вона стосується відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу і не має жодного відношення до відшкодування шкоди пов`язаної із смертю ОСОБА_3 , та те, що позивачу було здійснено виплату у розмірі 200000 грн. винуватцем ОСОБА_2 про що була складена розписка і в якій зазначено, що потерпілий має намір решту моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнути із страхової компанії.

Зазначає, що позивач хоч і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем, але наділяється правами за цим договором: на їхню або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

28 липня 2022 року від скаржника надійшли додаткові пояснення з врахування отриманого відзиву на апеляційну скаргу. Звертає увагу, що позивач отримав від винуватця ДТП 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди, в зв`язку з чим додаткове стягнення моральної шкоди з страховика вважає безпідставним. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, а також допустити поворот виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 17.12.2021.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 липня 2022 року, є дата складення повного судового рішення - 04 серпня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант»до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 , як батько загиблої особи в ДТП має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок страховика на підставі п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також на виплату пені, 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення страхового відшкодування.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 03 червня 2020 року поблизу с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області мала місце дорожньо - транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «VOLVO», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив зіткнення із автомобілем марки « Chevrole Aveo», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП водій автомобіля марки «Chevrole Aveo», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 03.06.2020 вбачається, що 03.06.2020 г. Поблизу с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки "VOLVO" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив зіткнення з автомобілем марки "Chevrole Aveo" реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП водій транспортного засобу "Chevrole Aveo" реєстраційний номер НОМЕР_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП. Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000441 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією Свідоцтва серії НОМЕР_4 виданого 12.06.2020 року (а. с. 20).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у АТ «СК «Мега-гарант» згідно Полісу № АО 4436966.

25 червня 2020 року на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування батькові загиблого - ОСОБА_1 . Сума вимоги страхового відшкодування, заподіяною смертю ОСОБА_3 становить 226 704,00 грн., а саме 56 676,00 грн. - моральної шкоди та 170 028,00 грн. відшкодування на утримання.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (син - батько) підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а. с. 14).

Також, звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування, за розміром не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, відповідно до Розпорядження, Державної комісії з регулювання ринків Фінансових послуг № 566 від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на час ДТП).

21 липня 2020 відповідачу скеровано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування батькові загиблого - ОСОБА_1 , а саме 56676,00 грн. - моральної шкоди, 170 028,00 грн. відшкодування на утримання (сума, яка підлягає стягненню 146 648,00 грн.) та 44 317,00 грн. витрат на поховання.

Листом від 28 липня 2020 року Відповідачем повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання відповідачем відповідного рішення кримінальній справі за фактом даної ДТП, вказавши, що відповідно до с. 36. Закону страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду по кримінальній справі, який вступив в законну силу.

20 листопада 2020 року відповідачу направлено заяву про долучення завіреного вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2020 року.

02 лютого 2021 року було скеровано заяву про долучення документів, а саме розписка ОСОБА_1 від 20 липня 2020 року, у якій вказано, що він отримав від ОСОБА_2 певну суму грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, проте матеріальну та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП, він має намір стягнути із страхової компанії в якій застрахований транспортний засіб.

В подальшому 02 березня 2021 року на адресу Відповідача було скеровано ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, якою залишено без змін вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2020 року.

Листом від 02 квітня 2021 року відповідач просить надати до АТ «СК Мега-гарант» документ на підтвердження повноважень секретаря Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області посвідчувати довіреності від фізичних осіб (станом на дату посвідчення довіреності -19.06.2020 року) або подати заяву про виплату страхового відшкодування за підписом ОСОБА_1 .

У відповідь на вищевказаний лист на адресу АТ «СК Мега-гарант» направлено заяву про виплату страхового відшкодування за підписом ОСОБА_1 від 07.04.2021 року.

13 квітня 2021 року відповідачу до страхової справи долучено доручення про представництво інтересів ОСОБА_1 від 08 квітня 2021 року.

24 травня 2021 року (вих. №000851/21) та 07 червня 2021 року на адресу НБУ направлено скаргу про порушення вимог законодавства щодо строків виплати страхового відшкодування з боку АТ «СК Мега-гарант».

Позивачем та представниками ТОВ «ЮК «Центр авто виплат поліс» відповідачеві надані всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

25 травня 2021 року АТ «СК «Мега-гарант» проведено з позивачем часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 35183 грн. витрат на поховання.

27 травня 2021 року на адресу відповідача скеровано заяву у якій просили виплатити 48 200,00 грн. витрат на встановлення пам`ятника, вказана сума підтверджена товарним чеком від 24 лютого 2021 року. Витрати на поховання, виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника у загальному розмірі 56 676,00 грн. були виплачені Страховиком 25.05.2021 року та 09 червня 2021 року. Вказаною відмовою у виплаті страхового відшкодування відповідач порушив права ОСОБА_1 на отримання належного, згідно чинного законодавства України, страхового відшкодування у вигляді грошової виплати.

Станом на день звернення до суду з заявою, страхове відшкодування позивачу не сплачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 3-5 вказаного закону визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 вказаного закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ч. 1,4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є в тому числі шкода, пов`язана із смертю потерпілого (ст. 23 Закону № 1961-IV).

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. ст. 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст. 1194 ЦК.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Колегія суддів вважає доведеним з сторони позивача наявність у нього права на отримання страхового відшкодування за завдання йому моральної шкоди у зв`язку з смертю його сина в ДТП.

15 квітня 2021 року між АТ «СК «Мега-гарант» та ОСОБА_1 в особі ТОВ «Центр авто виплат поліс» ОСОБА_5 укладено Угоду про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування відповідно до якої:

1)Сторони погодились оцінити розмір шкоди, заподіяної Потерпілій особі внаслідок пошкодження в результаті ДТП належного їй автомобіля марки «Chevrole Aveo LS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 110000 грн.;

2)Страховик, спираючись на розмір оціненої шкоди, що визначений в п.1 цієї Угоди, зобов`язаний здійснити за цією Угодою та Полісом виплату страхового відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП в повному обсязі в строк до 07 травня 2021 року;

3)Після отримання від Страховика суми страхового відшкодування, передбаченого п.1 Угоди, Потерпіла особа гарантує, що не буде мати до Страховика жодних інших майнових та немайнових претензій чи вимог по відшкодуванню шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, пов`язаних із подоланням будь-яких негативних наслідків ДТП, в тому числі і вимог щодо відшкодування моральної шкоди, вимог щодо можливої сплати на свою користь пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та будь-яких інших штрафних чи фінансових санкцій.

Колегія суддів вважає, що підписання даного угоди не є перешкодою для обмеження позивача в праві щодо звернення до страховика про відшкодування моральної шкоди на підставі згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки предметом спору в даній справі не є вимоги щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу чи похідних вимог щодо такого відшкодування.

Угоду про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, не стосується предмету даного спору, оскільки згадана угода стосується відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу і не має жодного відношення до відшкодування шкоди пов`язаної із смертю ОСОБА_3 , а також того, що позивачу було здійснено виплату у розмірі 200000 грн. винуватцем ДТП - ОСОБА_2 про що була складена розписка.

Враховуючи п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дату ДПТ в якій загинув син позивача, останній вправі претендувати на відшкодування відповідачем моральної шкоди в розмірі 56676 грн. і таке право не обмежується при виплаті винуватцем ДТП - позивачу моральної шкоди в розмірі 200000 грн.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ);

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач несвоєчасно виплатив позивачу моральну шкоду яка йому підлягала виплаті на підставі п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач в праві вимагати від відповідача пеню, 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення страхового відшкодування суд приходить до наступного

Початок перебігу такого строку позивач пов`язує з наступним днем після здійснення відповідач часткової виплати страхового відшкодування витрат на поховання 25 травня 2021 року в розмірі 34183 грн.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку за період з 26.05.2021 по 20.07.2021 у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування 1304,32 грн. пені, 260,86 грн. - трьох процентів річних та 113,35 грн. - інфляційних втрат. Здійснені позивачем розрахунки суд приймає до уваги оскільки такі є правильними та їх правильність доводами апеляційної не доведено.

Окрім цього, скаржник в апеляційній скарзі не наводить жодних доводів щодо незаконності рішення в частині розподілу судових витрат, а колегія суддів не знаходить підстав вважати рішення суду в цій частині незаконним.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант»висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант»- залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк