Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2022 Справа №607/10012/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л. М.,

присяжних - Гільтай С.В., Блащишин Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Крушельницької С.В.,

за участю прокурора Соболь О.М.,

представника КНП «Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» ТОР лікаря-психіатра Чолач Юрія Богдановича, особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою виконуючої обов`язків генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Косовської Лесі Володимирівни про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди,

ВСТАНОВИВ:

Виконуюча обов`язків генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Косовська Л.В. звернулася до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у ОСОБА_1 наявний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від її дочки ОСОБА_2 . На підставі цих відомостей ОСОБА_1 була оглянута лікарем-психіатром Рудик М.Я., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 . Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ОСОБА_3 , яка після особистого огляду ОСОБА_1 зробила висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Чолач Ю.Б. заяву підтримав та наголосив, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, що встановлено комісією лікарів-психіатрів, у зв`язку із чим потребує лікування лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди.

Законний представник ОСОБА_1 дочка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що до 2018 року її батько та мати ОСОБА_1 проживали за кордоном у Португальській Республіці. У 2018 році матір повернулася в Україну та з того часу дивно себе поводить, батько залишився проживати у ОСОБА_4 та не допомагає їм. Проживати разом із матір`ю стало неможливим. На даний час вона відмовляється від їжі, ходить по селу та чіпляється до людей із непотрібними розмовами. Вважає, що її переслідують. 03 серпня 2022 року до неї ( ОСОБА_2 ) подзвонила сусідка матері та повідомила, що викликала поліцію, оскільки ОСОБА_1 напала на неї із ломом. При цьому, ОСОБА_2 вказала, що зі слів батька їй відомо, що у 2016 році, під час перебування у Португальській Республіці їй на голову впала кора із дерева, вона отримала травму голови,однак, від лікування категорично відмовилася. Натепер мати також категорично відмовляється від лікування, навіть від візиту до лікаря. За вказаних обставин, вважає, що її мати потребує лікування, у зв`язку із чим просила заяву задовольнити.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що не потребує лікування у психіатричному закладі, оскільки вважає себе абсолютно здоровою людиною. Вказала, що відносно неї зроблено змову її дочкою та чоловіком, а сусідка її постійно переслідує.

Судом установлено:

ОСОБА_1 03 серпня 2022 року госпіталізована у п`яте психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі дочки, у зв`язку із проявленням у неї агресії до оточуючих та побиттям сусідки.

Направлення на госпіталізацію видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ОСОБА_3 , яка після особистого огляду ОСОБА_1 зробила висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від її дочки ОСОБА_2 . На підставі цих відомостей ОСОБА_1 була оглянута лікарем-психіатром Рудик М.Я., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії Олександром Бондаренко, в.о. завідуючої відділення Тетяною Дживак та лікарем-психіатром Юрієм Чолач.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що ОСОБА_1 потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів 03 серпня 2022 року ОСОБА_1 була госпіталізована у п`яте психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі дочки, у зв`язку із проявленням у неї агресії до оточуючих та побиттям сусідки.

З анамнезу встановлено, що ОСОБА_1 родом із селянської сім`ї. Ранній розвиток без особливостей, спадковість не обтяжена. Заміжня, має двох дорослих дітей, проживає сама, чоловік перебуває за кордоном на заробітках. Дане поступлення пов`язане з неадекватною поведінкою пацієнтки: перебуваючи на заробітках в Португалії, почала заявляти, що її переслідують, обкрадають, наводила безглузді докази, конфліктувала з оточуючими, не спала вночі, періодично відмовлялася від їжі. По маячним мотивам вдарила сусідку ломом по голові, із-за чого була доставлена в психіатричний стаціонар.

03 серпня 2022 року ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів та у неї встановлено діагноз: Маячний розлад.

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, у зв`язку із чим потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 хворіє важким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для його примусової госпіталізації до психіатричного закладу, а тому заяву виконуючої обов`язків генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву виконуючої обов`язків генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Косовської Лесі Володимирівни про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку с. Шибалин, Бережанського району, Тернопільської області у Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового ріщення 10 серпня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка

Присяжні С.В. Гільтай

Н.Б. Блащишин