Ухвала

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 607/17568/21

провадження № 61-6975ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства «Акцент?Банк» - адвоката Добриня Ярослава Олексійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів шляхом застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів шляхом застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року позов задоволено.

Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором про надання послуг фінансового лізингу від 14 січня 2021 року № АРТЕ21810 грошові кошти в сумі 146 050,00 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 460,50 грн.

У липні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Акцент?Банк» - адвоката Добриня Я. О. на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2022 року.

У касаційній скарзі представник АТ «Акцент?Банк» - адвокат Добринь Я. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у вказаній справі є захист прав ОСОБА_1 як споживача послуг за договором про надання послуг фінансового лізингу, тому, враховуючи, що ціна позову у даній справі становить 146 050,00 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірівпрожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн * 250 = 620 250,00 грн), Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник посилається на виключну правову проблему, яка склалася щодо неоднакового застосування частини другої статті 806 ЦК України, зокрема щодо поширення на договір лізингу вимог статті 799 ЦК України щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки посилання на висновок щодо застосування частини другої статті 806 ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 910/2240/19 є неспроможними з огляду на те, що у вказаній постанові договір фінансового лізингу укладений між двома юридичними особами та його предметом є нерухоме майно, що виключає можливість застосування статті 799 ЦК України.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки представник АТ «Акцент?Банк» - адвокат Добринь Я. О. подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника акціонерного товариства «Акцент?Банк» - адвоката Добриня Ярослава Олексійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Акцент?Банк» про захист прав споживачів шляхом застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян