Справа №694/1287/22
провадження № 2/694/318/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03.08.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали позовної заяви (повторна) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19.05.2009 року Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , електронна адреса відсутня), третя особа: Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна (адреса: вул. Соборна, 55, смт. Катеринопіль, Черкаська область) про визнання правочину нікчемним (договір дарування),

в с т а н о в и л а:

29.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Н. В. про визнання правочину нікчемним.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до положень п. 4, 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач має визначити у позовній заяві, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, зміст позовних вимог щодо відповідача. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Позивач у позовній заяві просить визнати нікчемним договір дарування будинку і не вказує яким чином вказаний договір, стороною якого він не є, порушує його права і які саме докази це підтверджують.

Відтак, позивачу необхідно роз`яснити, які саме докази підтверджують порушення його прав спірним правочином (докази реєстрації його дітей та перебування у родинних відносинах, тощо) й викласти обставини обґрунтування цього.

Разом з тим, позовні вимоги повинні бути викладені конкретно з вказівкою на підстави позову і посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову (ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України та ін.) і кожної обставини, якою позивач обґрунтовує свої вимоги і наявність підстав для звільнення від доказування.

Окрім того, позивач просить скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію, однак позивачем не зазначено особу, яка повинна відновити порушене право позивача щодо вказаної позовної вимоги, а саме позовна заява не містить зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Також позивачем не вказано в якості учасників справи всіх сторін оскаржуваного правочину.

Крім того, в прохальній частині позивач просить стягнути судові витрати також і з особи, яка не є учасником спору.

Отже, позивачу необхідно конкретизувати предмет і зміст позовних вимог, зазначивши

конкретні способи захисту прав або інтересів позивача, які передбачені законом або договором, із посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати нікчемним договір дарування та скасувати запис про його реєстрацію, таким чином позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру.

Частина 2 статті 133 ЦПК України передбачає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно ізпп.2п.1ч.2ст.4ЗаконуУкраїни«Про судовийзбір`за поданнядо судуфізичною особоюпозовної заявинемайновогохарактеру,яка поданафізичною особоюсплачується судовийзбір врозмірі 0,4розміру прожитковогомінімуму дляпрацездатних осіб,що наданий часстановить 992,40грн.

Відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру, таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн заіншу заявленувимогу немайновогохарактеру і надати суду оригінал відповідного документа, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

До того ж, у прохальній частині позовної заяви, зокрема, позивач просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду із позовом про визнання нікчемним договору дарування.

Водночас, слід звернути увагу, що на позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів (в т.ч. дарування) поширюється загальний строк на звернення до суду з позовом (позовна давність) у три роки, що передбачено ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи викладене, у позовній заяві не зазначено доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву (повторну) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна про визнання правочину нікчемним (договір дарування) - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Д.І. Сакун