Провадження № 2/686/784/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Гузовій Л.О. за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін і третьої особи.

В серпні 2016 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 та співвідповідача ОСОБА_4 , з яких просить стягнути в солідарному порядку на користь банку, з урахуванням уточнених в подальшому позовних вимог, 94748,58 доларів США (еквівалент 2574626,95 грн.) заборгованості за кредитним договором № CM-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 року.

В обґрунтування наведених вимог позивач зазначив, що 03.04.2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником котрого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № CМ-SMEM00/022/2008 на суму кредиту 200000,00 доларів США. На підставі договору поруки № SR-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 р. між банком та ОСОБА_4 , співвідповідач стала поручителем за належне виконання відповідачем як позичальником своїх зобов`язань за даним кредитним договором перед банком. Умови кредитного договору належно виконані позичальником не були, внаслідок чого станом на 20.02.2019 р. виникла заборгованість на загальну суму 94748,58 доларів США, в тому числі 63800 доларів США за тілом кредиту та 30648,58 доларів США за відсотками.

В жовтні 2016 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до банку про невизнання кредитного договору недійсним. З урахуванням збільшених в ході судового розгляду справи позовних вимог, остаточно просить визнати недійсним укладений 03.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 кредитний договір № CM-SMEM00/022/2008 та укладений 04.08.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 додатковий договір до цього кредитного договору; на підставі положень ст. 216, ч. 2 ст. 230 ЦК України стягнути з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_3 63609,60 доларів США.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що банк не надав позичальнику достовірних відомостей про сукупну вартість кредиту перед укладенням відповідного договору, занизив його вартість на момент його укладення. крім того, в кредитному договорі допущено диспропорцію прав та обов`язків на користь банку. Також позичальник як споживач, тобто слабша сторона договору, не міг врахувати наслідки покладання на нього валютних ризиків за договором, не передбачав майбутнє істотне збільшення платежів за договором в національній валюті в зв`язку із зміною курсу гривні до долара США. Такі умови є явно обтяжливими для нього, тому договір підлягає визнанню недійсним. Звертає увагу на те, що оспорюваний договір було укладено внаслідок обману, оскільки в примірниках оспорюваного договору, наданого сторонами, вказано різний розмір фіксованої процентної ставки 5,2% в примірнику банку, 5% в примірнику позичальника. Плаваюча процентна ставка не визначена і не підтверджена доказами. Банк протиправно встановив комісію за дії, які не є послугами на користь споживача (п. 5 ч. 1 договору), а також за дострокове повернення кредиту (п. 2 ч. 1 договору). Оскільки кредитний договір укладено внаслідок обману зі сторони банку, а на його виконання позичальник отримав 198000 доларів США і сплатив 229804,80 доларів США (різниця становить 31804,80 доларів США), то з банку треба сплатити подвійний розмір завданих збитків, тобто 63609,60 доларів США.

Представник позивача за первісним відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги банку підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечив і просить в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача за первісним позивача за зустрічним та співвідповідача за первісним третьої особи за зустрічним позовом в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, просить в його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримав і просить його задовольнити в повному обсязі.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Після залишення 16.08.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом позовної заяви без руху позивач 22.09.2016 року усунув недоліки позовної заяви і ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.09.2016 року у справі відкрито провадження, призначено її до судового розгляду на 12.10.2016 року.

12.10.2016 року судовий розгляд справи відкладено до 31.10.2016 року в зв`язку із неявкою відповідачів.

31.10.2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду поданий того ж дня зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «ОТП Банк» (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання кредитного договору недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за первісним та зустрічним позовами об`єднано в одне провадження. Розгляд справи відкладено до 22.11.2016 року для вручення особам, які беруть участь у справі, копій зустрічного позову.

22.11.2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду частково задоволено клопотання відповідача за первісним позивача за зустрічним позовом про витребування письмових доказів, в зв`язку з чим та для повторного виклику ОСОБА_4 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.12.2016 року.

05.12.2016 року перерву в судовому засіданні продовжено для виконання запиту до 09.12.2016 року.

09.12.2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у справі за клопотанням відповідача за первісним позивача за зустрічним позовом призначено судову економічну експертизу, на час проведення якої провадження зупинено.

23.01.2017 року судовий експерт звернувся до суду з клопотанням про погодження строку виконання експертизи понад три місяці.

17.03.2017 року для вирішення клопотання експертом було повернуто до суду матеріали даної цивільної справи. Того ж дня, внаслідок повторного автоматизованого розподілу з причини закінчення повноважень в головуючої судді справу передано в провадження судді Стефанишина С.Л.

20.03.2017 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду провадження у справі відновлено, призначено судове засідання на 7.04.2017 року.

07.04.2017 року клопотання судового експерта було задоволено судом, провадження у справі зупинено, справу передано судовому експерту для подальшого проведення судової експертизи.

20.03.2018 року від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Таких матеріалів надано не було.

11.09.2018 року справу повернуто до суду з висновком експерта.

17.09.2018 року провадження у справі поновлено, судовий розгляд справи призначено на 23.10.2018 року.

23.10.2018 року судовий розгляд справи відкладено до 03.12.2018 року в зв`язку з неявкою сторін та заявою ОСОБА_3 про його перебування на лікуванні.

03.12.2012 року судовий розгляд справи відкладено до 17.01.2019 року в зв`язку із задоволенням клопотання представника ОСОБА_3 про витребування в судового експерта письмових роз`яснень проведеної експертизи.

17.01.2019 року судовий розгляд справи відкладено до 06.02.2019 року в зв`язку з неявкою сторін та заявою представника ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про перебування у відпустці.

06.02.2019 року в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_3 і ОСОБА_4 оголошено перерву до 27.02.2019 року для витребування письмових доказів.

27.02.2019 року в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_3 і ОСОБА_4 оголошено перерву до 21.03.2019 року для ознайомлення з матеріалами справи.

20.03.2019 року позивачем за первісним відповідачем за зустрічним позовом подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

21.03.2019 року позивачем за первісним відповідачем за зустрічним позовом подано до суду заяву, в якій він просить виключити копію розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 20.02.2019 року, надану в судовому засіданні 27.02.2019 року, з числа доказів і розглядати справу на підставі інших. Того ж дня, 21.03.2019 року представником ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подано до суду заяву про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом. Суд ухвалив в зв`язку з необхідністю ознайомитися учасникам процесу з уточненими позовними вимогами відкласти слухання справи на 15.04.2019 року.

16.04.2019 року представником позивача за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов у якому заперечуються викладені у ньому вимоги. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду 07.08.2019 року зупинено провадження та справу передано до канцелярії для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14.08.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді.

28.08.2019 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду на 29.08.2019 року.

Ухвалою суду 28.08.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 в призначенні судово-економічної експертизи відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.10.2019 року у справі призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду 18.06.2020 року клопотання судового експерта задоволено, надано додаткові матеріали для проведення експертизи.

17 вересня 2021 року до суду надійшов висновок експерта тому ухвалою суду 22.09.2021 року поновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

01.12.2021 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову посилаючись на те, що під час розгляду справи сплив строк погашення кредиту до 02 квітня 2018 року проте, кредит не було погашено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тому нарахування відсотків банк здійснив по кінцеву дану повернення кредиту тобто змінив підставу позову.

24 січня 2022 року позивачем зменшено позовні вимоги, з урахуванням яких він просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )на користь Акціонерного товариство «ОТП БАНК» (Код юридичної особи: 21685166, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43) заборгованість за кредитним договором №CM-SMEM00/022/2008 від 03 квітня 2008 року станом на 02 квітня 2018 року у розмірі 89 666,91 дол. США (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість дол. США дев`яносто один цент) та рівними частинами судовий збір.

В судовому засіданні 28.04.2022 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті позовних вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити частково з таких підстав.

Встановлено, що 03.04.2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником котрого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № CМ-SMEM00/022/2008 на суму кредиту 200000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі фіксований відсоток + FIDR, де фіксований відсоток 5,2% річних, FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (збільшуватися чи зменшуватися) в порядку, передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщенні банку (як в головному офісі, так і в інших установах банку) на інформативних стендах.

Обумовлене в даному договорі цільове використання кредиту на споживчі цілі; річна база нарахування процентів 360 днів у році; дата остаточного повернення кредиту 02.04.2018 року.

В абз. 9 п. 2 ч. 1 кредитного договору встановлено комісію за дострокове виконання боргових зобов`язань в розмірі 2% від суми часткового або повного дострокового повернення суми кредиту протягом першого року строку дії цього договору; 1% від суми часткового або повного дострокового повернення суми кредиту, починаючи з другого і до спливу четвертого календарного року строку дії цього договору.

В абз. 20 п. 5 ч. 1 кредитного договору встановлено комісію банку за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку в розмірі 1% від розміру кредиту.

Зазначені обставини підтверджуються кредитним договором № CМ-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 року (арк. спр. 7 т. 1), статутом ПАТ «ОТП Банк» (арк. спр. 20 т. 1), свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «ОТП Банк» від 30.06.2009 року (арк. спр. 21 т. 1), банківською ліцензією № 191 від 08.11.2006 року (арк. спр. 22).

03.04.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником котрого стало ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № SR-SMEM00/022/2008, за яким ОСОБА_4 стала поручителем за належне виконання ОСОБА_3 як позичальником своїх зобов`язань за даним кредитним договором перед банком (арк. спр. 17 т. 1).

04.08.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № CМ-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 року (арк. спр. 14 16 т. 1). Зокрема, за умовами вказаного договору на період з 4.08.2014 року до 3.05.2015 року встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого проценту 10,7% річних та FIDR; з 04.05.2015 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого проценту 5,2% річних та FIDR. Графік платежів викладено в новій редакції.

04.08.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 року (арк. спр. 18 19 т. 1).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 200000 доларів США двома траншами по 100000 доларів США кожен, обидва 03.04.2017 року (арк. спр. 12, 13 т. 1).

Позичальник порушив взяті на себе за договором зобов`язання, допустивши прострочення по тілу кредиту та відсотках за користування ним.

Станом на 02.04.2018 року заборгованість позичальника за кредитом становить 89666,91 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість дол. США дев`яносто один цент).

Згідно даних висновку судової економічної експертизи №3379-3381/20-26 від 16.09.2021 р., визначено, що встановлюючи розмір заборгованості за кредитним договором №CM-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 р. станом на 02 квітня 2018 року судовий експерт Нижник Олена Олегівна вказала на те, що розмір загальної заборгованості, нарахованої банком становить 89 666,91 дол. США. Проте, розмір боргу, обрахованою нею самостійно складає 89 456,81 дол. США, що на 210,10 дол. США менше ніж вказав банк. При цьому банком не допущено порушення графіків повернення кредиту до Кредитного договору №CM-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 р., додатковим угодам до нього. ПАТ «ОТП Банк» зарахував кошти в дати зазначені в Графіках повернення кредиту та сплати відсотків. Лише у випадках, коли ОСОБА_3 вносив кошти пізніше, ніж зазначено в Графіках, то і ПАТ «ОТП Банк» зараховував ці кошти в день внесення коштів, а також, якщо дата погашення кредиту згідно Графіків припадала на святковий чи вихідний день, та і ПАТ «ОТП Банк», керуючись п.1.5.1.3. Кредитного договору, зараховував ці кошти в Банківський день, наступний за таким не Банківським днем. ПАТ «ОТП Банк» зарахування платежів ОСОБА_3 по погашенню кредиту здійснював не в тих сумах, що він вносив на поточний рахунок. Такі зарахування здійснювалися за весь період сплати заборгованості ОСОБА_3 .

Під час допиту у судовому засіданні 28 квітня 2022 року судовий експерт Нижник О.О. зазначила, що її обрахування заборгованості за кредитним договором №CM-SMEM00/022/2008 від 03.04.2008 р. здійснювалося з тієї позиції, що всі внесені ОСОБА_3 на свій поточний рахунок кошти, які мали б зараховуватися ПАТ «ОТП Банком» для погашення заборгованості. Натомість, банк здійснював списання наявних на поточному рахунку ОСОБА_3 коштів в дати зазначені в Графіках повернення кредиту та сплати відсотків.

4. Оцінка аргументів сторін та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Судом береться до уваги фіксована складова процентної ставки 5,2% згідно оригіналу вище зазначеного кредитного договору, який є дійсним та відповідає обставинам справи та не береться до уваги позиція представника відповідача щодо сплати його довірителем 5% процентної ставки так, як зазначені твердження спростовуються фактом сплати процентної ставки ОСОБА_3 у розмірі 5,2%.

Відповідно до п.3 ч.1 Кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка «фіксований відсоток + FIDR» та визначено розмір фіксованого відсотка 5,2% річних.

Факт встановлення фіксованого відсотка на рівні 5,2% річних підтверджується Графіком платежів (додаток до Кредитного договору, копія міститься в матеріалах справи), в якому зазначається загальний розмір відсоткової ставки 12,7% річних, Оскільки FIDR складає 7,5% (див. «Додаток№1.Ставка FIDR» до відзиву), то фіксований відсоток складає 12,7 - 7,5=5,2%.

Графік платежів (додаток до Кредитного договору), так само як і Кредитний договір, наданий суду АТ «ОТП Банк», підписані ОСОБА_3 та повноважними представниками кредитора (оригінали надавалися суду).

Крім того, 04.08.2014р. між сторонами Кредитного договору було укладено Додатковий договір №1.

Даним додатковим договором (п.2.1.1.) передбачено зниження відсоткової ставки на період з 04.08.2014р. до 03.05.2015р. та встановлення фіксованого відсотку (без додавання FIDR) в розмірі 10,7%, а після закінчення вказаного пільгового періоду повернення до плаваючої відсоткової ставки «фіксований відсоток + FIDR», де фіксований відсоток визначено на рівні 5,2% (п.2.1.1.1.).

Суд вважає, що строк виконання основного зобов`язання кредитором згідно договору настав 02 квітня 2018 року тому позивач правомірно уточнив позовні вимоги, виходячи з обґрунтованого розрахунку суми заборгованості нарахувавши проценти кредитору по вище зазначений строк виконання основного зобов`язання.

Представник відповідача за первісним позовом не підтвердив у судовому засіданні оригіналом договору дійсний розмір процентної ставки 5% тому зазначені обставини не беруться судом до уваги.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Кредитний договір містить всю інформацію щодо сукупної вартості кредиту, як того вимагає постанова Правління НБУ №168 від 10.05.2007р. «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Зокрема, п.2 ч.1 Кредитного договору містить положення про суму та валюту кредиту (200000 доларів США), базу нарахування процентів (360 днів), існуючі комісії; п.3 ч.1 Кредитного договору визначено розмір та порядок нарахування процентів (фіксований відсоток + FIDR); відповідно до п.1.5.1 ч.2 кредитного договору передбачено здійснення погашення відповідної частини кредиту позичальником, розмір та строки; п.4 ч.2 Кредитного договору визначено можливі санкції за порушення взятих на себе зобов`язань. Кредитним договором передбачені і всі інші умови кредитування, що існували на момент його укладення.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 наголошує, що банк при укладенні кредитного договору не витримав вимоги чинного законодавства щодо надання позичальнику інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту. Такі твердження суд вважає безпідставними та необґрунтованими так, як перед укладенням кредитного договору позивач належним чином був ознайомлений з видами та умовами кредитування в АТ «ОТП Банк», відповідно до яких йому надана можливість самостійно вибрати валюту кредитування, а також ознайомлено з розрахунком орієнтовної сукупної вартості кредиту, що підтверджується анкета-заявою на отримання кредиту, яка досліджена у судовому засіданні та власноруч підписана позичальником. Суд вважає, що при укладенні кредитного договору права позивача не порушені - було чітко визначено суть правовідносин, обсяг прав та обов`язків кожної сторони і порядок виконання зобов`язань.

На думку суду, не відповідає дійсності твердження позивача про те, що мав місце обман щодо розміру фіксованої відсоткової ставки та що розмір плаваючої процентної ставки FIDR при укладенні договору взагалі визначено не було так, як в пункті 3 ч.1 Кредитного договору передбачено визначення FIDR це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті Банку www.otpbank.com.ua, а також в приміщенні Банку (як в головному офісі, так і в інших установах Банку) на інформативних стендах та надані суду разом із заявою про збільшення позовних вимог про стягнення заборгованості у судовому засіданні 21.03.2019 р.

Позиція позивача за зустрічним позовом щодо відрахування банком 2000 дол. США, фактично видавши позивачу 198 000 дол. США кредиту не знайшла підтвердження у судовому засіданні так, як позивачем та його представником не надано суду будь-яких доказів своїх тверджень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що твердження представника позивача за зустрічним позовом не підтверджуються належними та допустимими доказами та є припущенням на думку суду.

Необгрунтованим є посилання позивача за зустрічним позовом на більш пізню редакцію ч. 8 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (редакцію від 22.09.2011р.) за якою кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, пов`язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною. Так, як така редакція Закону ще не була чинна станом на 03.04.2008р. день укладення кредитного договору та не містила вищевказаних заборон. Тому, суд не бере до уваги такі твердження позивача, які обґрунтовані вказаною нормою законодавства (п.4 Заяви про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 ).

Вимогами ст.203 ЦК України визначено загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст кредитного договору №СМ-SMEМ00/022/2008 від 03.04.2008р. повністю відповідає вимогам Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняла правочин мала необхідний обсяг дієздатності. Волевиявлення ОСОБА_3 укласти правочин підтверджується підписанням вищезазначеного кредитного договору, Графіку повернення кредиту та сплати відсотків (Додаток №1 до кредитного договору). Крім того, правочин є здійснений у формі, встановленій законом, і був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто кредит отриманий в сумі 200 000,00 (двісті тисяч дол. США 00 центів) зі строком користування кредитними коштами до 02 квітня 2018 року, з метою призначення кредит на споживчі цілі.

Суд вважає, що банком жодним чином не порушено вимоги ст.ст. 6, 627 Цивільного Кодексу України, оскільки у Хмельницькому і Хмельницькій області на момент укладення кредитного договору функціонувало більше 40 фінансових установ (банків), які надавали послуги по кредитуванню в тому числі по споживчому кредитуванню і Позивач відповідно до вищезгаданих статей мав повне право і можливість звернутися в будь-який інший банк для отримання кредиту.

Зважаючи на вище викладене суд приходить до переконання, що при укладенні кредитного договору права позивача (кредитора) ОСОБА_3 , не порушені - було чітко визначено суть правовідносин, обсяг прав та обов`язків кожної сторони і порядок виконання зобов`язань. Під час підписання кредитного договору позивач був ознайомлений з його умовами, висловив згоду щодо цих умов та волевиявлення шляхом підписання вказаного договору. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування. Суд рахує, що ОСОБА_3 , та його представник не довів, що його введено в оману щодо істотних умов кредитного договору.

Суд не погоджується з позицією судового експерта та вважає її хибною. Так як, банком списання коштів з поточного рахунку ОСОБА_3 для погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалося у строгій відповідності до умов укладеного договору.

Так, відповідно до п.п. 1.5.1. п. 1.5. кредитного договору було встановлено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до цього договору), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Згідно з п.п. 1.5.2. та п.п. 1.5.2.1. п. 1.5. кредитного договору було передбачено, що банк має право на договірне списання коштів з рахунку позичальника, для виконання боргових зобов`язань по цьому договору. Включенням в цей договір цього пункту позичальник надає банку доручення на договірне списання. Таке доручення підлягає виконанню банком за умови настання строку виконання боргових зобов`язань, з моменту настання строку виконання боргових зобов`язань і в сумі, яка дорівнює сумі боргових зобов`язань, строк виконання яких настав чи отримання банком письмового повідомлення (заяви) позичальника про дострокове погашення боргових зобов`язань в сумі та у строки, які зазначені в письмовому повідомленні (заяві).

Таким чином, положеннями кредитного договору було передбачено дві умови, за наявності яких банк мав право списувати кошти з поточного рахунку позичальника на погашення кредиту: настання строку виконання боргових зобов`язань,з моменту настання строку виконання боргових зобов`язань і в сумі, яка дорівнює сумі боргових зобов`язань, строк виконання яких настав та отримання банком письмового повідомлення (заяви) позичальника про дострокове погашення боргових зобов`язань в сумі та у строки, які зазначені в письмовому повідомленні (заяві).

Оскільки, від ОСОБА_3 до банку не надходили повідомлення (заяви)про дострокове погашення боргових зобов`язань, тому позивач списував кошти з його поточного рахунку у розмірах та дати, передбачені в графіках повернення кредиту та сплати відсотків.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами».

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до вимог договору та вказаного кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Вимогами ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договору.

Оскільки відповідно до договору поруки та ст. ст. 543, 554 ЦК України позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язань за кредитним договором, Позивач вважає за необхідне пред`явити вимоги в соліданому порядку в повній сумі всім відповідачам.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків, щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, а також сплати нарахованих процентів, ПАТ «ОТП Банк» обґрунтовано звернувся до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 203 ЦК України Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено обставин порушення оспорюванню угодою його прав та законних інтересів зі сторони відповідачів, а також невідповідності спірних угод вимогам статті 203 Цивільного кодексу України .

Судом не встановлено порушення зазначених прав ОСОБА_3 при розгляді справи по суті тому зустрічний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

За таких обставин не заслуговують на увагу доводи про те, що спірним кредитним договором порушуються права та законні інтереси останнього, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи та встановленими судом фактичними обставинами.

В той же час, згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилами ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, згідно правової позиції Верховного суду України, що викладена у постанові від 22 лютого 2017 року по справі №6-17цс17, передбачено, що: порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зважаючи на викладене суд вважає, що клопотання представника позивача та представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, як до вимог про стягнення заборгованості так, і до вимог про визнання недійсним правочину, не підлягають до задоволення так, як зазначені строки не є пропущеними на переконання суду.

6. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем яке слід стягнути рівними частинами з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована по АДРЕСА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ) у розмірі 28479,42 грн.

На підставі викладеного та керуючись 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України, ст. 599, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 1048, 1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована по АДРЕСА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕМ00/022/2008 від 03.04.2008 року станом на 02.04.2018 року у розмірі 89666,91 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість дол. США дев`яносто один цент).

Стягнути рівними частинами з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована по АДРЕСА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ) судовий збір у розмірі 28479,42 грн.

В задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06.05.2022 року.

Суддя С. Стефанишин