У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/1529/22 провадження у справі № 2/0285/581/22

09 травня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

Сусловець М.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Новоград-Волинський відділу ДВС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 22.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрований в реєстрі за № 38365 про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у розмірі 24 155 грн. 00 коп.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за подання заяви немайнового характеру справляється в розмірі 992 грн. 40 коп. Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

До заяви ОСОБА_1 не долучено документів про сплату судового збору, однак останній посилається на ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» (далі Закон) і вважає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки вказаний позов пов`язаний з порушенням його прав як споживача.

Суддя приходить до висновку про хибність позиції заявника.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Офіційне тлумачення положень пункту 22 статті 1 Закону міститься в рішенні Конституційного Суду № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року.

Так у п. 3.4 вказаного рішення чітко зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення Закону ( 1023-12 ), які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону ( 1023-12 ) у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

До того ж, говорячи про правовідносини під час виконання такого договору, суд має мову про такі права споживача, які за своїм змістом можливо реалізувати лише під час виконання договору споживчого кредиту. Зокрема, це право споживача протягом певного терміну відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин; не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах; достроково повернути споживчий кредит; не бути примушеним достроково повернути суму споживчого кредиту у разі незначних порушень договору; бути захищеним від суспільного поширення інформації про несплату боргу тощо.

У вказаній позовній заяві позивач фактично посилається на невідповідність закону дій приватного нотаріуса при винесенні виконавчого напису, тому не йдеться про виконання договору в трактуванні рішення Конституційного суду.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суддя-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Сусловець