МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________
Номер провадження№4-с/521/14/22
УХВАЛА

19 липня 2022 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши скаргу боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУМЮ (м.Одеса) Бардука Миколи Миколайовича

стягувач : ОСОБА_2

предмет скарги: скасування постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із вищезазначеною скаргою, в якій просив скасувати постанову ДВС від 29.10.2021 року про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування скарги боржник послався на те, що в провадженні Другого Малиновського ДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження по виконанню рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі №2-6616/10 ВП 65169787.

Постановою ДВС від 29.10.2021 року встановлено тимчасового обмеження його як боржника у праві виїзду за межі України.

Боржник стверджував, що постанова виконавчої служби є незаконною, оскільки факт його ухилення від виконання рішення суду - відсутній, спірна постанова є формальною.

Представник боржника в процесі розгляду скарги її доводи підтримав.

Державний виконавець Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУМЮ (м.Одеса) Бардук М.М. письмових пояснень по суті скарги не надав.

Стягувач ОСОБА_2 процесуальним правом надання письмових пояснень по скарзі не скористалась.

Дослідивши скаргу, наявні докази суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція).

За ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 16.04.2021 року постановою державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного МУМЮ (м.Одеса) Бардука М.М. відкрито виконавче провадження №65169787 з примусового виконання судового рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 9.11.2010 року по справі № 2-6616/10.

Вказаним рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина.

29.10.2021 року постановою виконавця боржнику встановлено тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Підставою для прийняття вказаної постанови стало ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання сплати заборгованості по ліментах, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 4 місяці.

Постанова направлена державним виконавцем на виконання до прикордонної служби.

Рішення державною прикордонної служби України пункт пропуску «Бориспіль» від 11.12.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в перетинанні державного кордону.

Так, відповідно до п.1 ч.9 ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці державний виконавець виносить вмотивовану постанову, якою встановлює тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування до боржника тимчасових обмежень обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний надіслати вищезазначену постанову сторонам (боржнику та стягувачу) для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Така постанова може бути оскаржена протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів у праві виїзду за межі України.

Фактичне застосування такого заходу примусового виконання судового рішення до боржника здійснюється виконавцем за сукупності наступних підстав:

- якщо заборгованість зі сплати аліментів перевищує сукупний розмір відповідних платежів за чотири місяців (в передбачених законом випадках - за три)

- боржник від виконання рішення суду ухиляється

- у боржника наявний паспорта громадянина України для виїзду за кордон

- строку на оскарження боржником відповідної постанови - закінчився

Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до сплати заборгованості по аліментах.

Так, окрім, встановлення заборгованості по сплаті аліментів за певний період, державним виконавцем має бути встановлено і ухилення боржника від виконання зобов`язань по сплаті аліментів, покладених на нього судовим рішенням.

Верховний Суд України в узагальнені «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року роз`яснив, що "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у контексті вищевказаного закону позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Так, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо або мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Сам по собі факт невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент прийняття рішення державним виконавцем чи судом про факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, такий факт повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Верховний Суд в постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 року виклав правову позицію, за якою тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справах «Гочев проти Болгарії», «Напияло проти Хорватії», «Луардо проти Італії», «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», «Рінер проти Болгарії», «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» зазначив, що таке обмеження є виправданим лише, коли сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення боргів. Навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу. Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості. Така перевірка має, як правило, проводитися судами. Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження за час виконавчого провадження державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір витрат ВП від 22.04.2021 року, про арешт коштів боржника від 22.04.2022 року, про накладення штрафу від 18.06.2021 року, складений розрахунок заборгованості по аліментах.

Докази отримання ОСОБА_1 зазначених постанов в матеріалах виконавчого провадження - відсутні.

Із матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомлений 17.08.2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на заяві про ознайомлення вх.13023.

В матеріалах виконавчого провадження наявні квитанції про сплату ОСОБА_1 аліментів у добровольчому порядку за період з 01.12.2020 року по грудень 2021 року на банківську карту стягувача.

Боржник є моряком (посвідчення особи моряка АВ 623529, дата чинності до 2023 року).

Суд погоджується із доводами боржника, що свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків по сплаті аліментів на час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем встановлено не було.

Неповнота вчинення виконавчих дій є підставою для скасування судом постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Окрім того, обмеження боржника з урахуванням характеру його роботи не є виправданим оскільки жодним чином не сприяє досягненню переслідуваної мети щодо сплати аліментів.

Враховуючи викладене, скарга боржника є обґрунтованою.

В порядку статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись Розділом VII ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бардука Миколи Миколайовича по встановленню тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бардука Миколу Миколайовича скасувати постанову від 29.10.2021 року по встановленню тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 352, 353 ЦПК України. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 26.07.2022 року.

19.07.22