Справа № 585/745/22
Номер провадження 2-о/585/41/22
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О., розглянувши матеріали до заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління адміністративних послуг Роменської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Уніконс голд» про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт припинення з 16.12.2020 року юридичної особи - нерезидента Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговый дом» «Униконс» , 410028 , Російська Федерація, м.Саратов, вул.Робоча, буд.28/30, к.1, основний державний реєстраційни номер 750.

Заява мотивована тим, що відповідно до рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Уніконс голд», викладеному в Протоколі № 1 від 30.10.2013 року нею, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговый дом» «Униконс» було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Уніконс голд» та проведено його державну реєстрацію.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговый дом» «Униконс» б, яке прийняло участь у створенні було зареєстроване в РФ та знаходилось за адресою: 410028 , Російська Федерація, м.Саратов, вул.Робоча, буд.28/30, к.1, основний державний реєстраційни номер 750.

З отриманої Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб № ЮЭ9965-21-277566603від 06.10.2021 року їй стало відомо, що Міжнародною інспекцією Федеральної податкової служби № 19 по Саратовській області 16.12.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб за № 941 внесено запис про виключення з ЄДРЮО недіючу юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговый дом» «Униконс».

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 є співзасновником ТОВ «Торговий дім «Уніконс голд» та обґрунтовує необхідність встановлення зазначеного в заяві факту внесенням змін до установчих документів товариства.

З огляду на це вбачається, що факт, про який зазначає заявниця має значення не для захисту її особистих прав та інтересів. Факт, який просить встановити заявниця стосується безпосередньо юридичної особи ТОВ «Торговий дім«Уніконс голд», який не може встановлюватися в порядку окремого провадження за заявою учасника товариства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. (ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення факту, який не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме, виникнення у заявника права на внесення змін до установчих документів товариства у зв`язку з ліквідацією співзавновника, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст. 315, 259-260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління адміністративних послуг Роменської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Уніконс голд» про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ