Справа № 161/1673/22
Провадження № 2/161/1748/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2022 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Свій позов мотивує тим, що з 09 червня 2016 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 02 грудня 2021 року було розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. ОСОБА_2 коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідач має незадовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований (працює в державній установі), інших доходів немає, сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки доходів щомісячно.

Позивач в первісному позові ставить вимоги про стягнення аліментів до двох відповідачів, зокрема, ОСОБА_2 (колишнього чоловіка, що є батьком їх спільної дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 (колишньої дружини ОСОБА_2 , з якою він перебував у шлюбі до відносин з позивачем).

В прохальній частині ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь (на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також на користь ОСОБА_3 (на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 25 березня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

19 квітня 2022 року представником ОСОБА_3 на адресу суду було подано відзив, в якому остання вказує про зловживання процесуальними правами з боку позивача (позивачем при наданні ОСОБА_3 статусу відповідача, всупереч положенням ст. 51 ЦПК України, не зазначено яким чином у неї виникне відповідальність перед ОСОБА_1 ). Зазначає, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже встановлений та стягується згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2012 року (виконавчий лист видано 07 березня 2012 року та пред`явлено до органів ДВС). Вимога про стягнення аліментів у розмірі єдиної частки на двох дітей від різних шлюбів не вмотивована, враховуючи наявність чинного рішення, де питання сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 вже вирішено, правовий зв`язок між правом позивача на звернення до суду та інтересами ОСОБА_3 відсутній, остання жодним чином не вповноважувала позивача звертатись до суду та вирішувати питання забезпечення її сина. Доцільним є припущення, що позов спрямований на зменшення розміру аліментів, які відповідач ОСОБА_2 вже сплачує, проте зміна сімейного стану без погіршення матеріального становища не може вважатись безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Зі змісту відзиву також вбачається, що витрати з надання правової допомоги становлять 5000 грн.

20 квітня 2022 року на адресу суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову.

У відповіді на відзив від 26 квітня 2022 року ОСОБА_2 не погоджується із твердженнями представника ОСОБА_3 , вважає, що при формуванні позову (в т.ч. вимоги про встановлення єдиної частки стягнення аліментів на двох дітей) позивач керувалась нормами чинного законодавства, який регулює порядок сплати аліментів на двох і більше дітей, враховуючи відомості про його стан здоров`я та фінансові можливості, саме тому до справи була залучена ОСОБА_3 . Наявність іншої дитини відповідача ОСОБА_2 на його думку є достатньою істотною підставою для встановлення єдиного розміру аліментів на двох дітей одночасно. Крім того, зауважує, що судові витрати з боку ОСОБА_3 документально не підтвердженні. Для ліквідації суперечностей, вважає за доцільне зміну процесуального статусу останньої з відповідача на третю особу.

26 квітня 2022 року позивач подала клопотання (заяву) про зміну процесуального статусу ОСОБА_3 , а саме: її виключення як відповідача та залучення в якості третьої особи на стороні відповідача, яке згідно ухвали суду від 03 травня 2022 року залишене судом без задоволення.

В судове засідання позивач не з`явилась, в письмовій заяві від 26 квітня 2022 року просить здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у повторній письмовій заяві від 03 травня 2022 року просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити.

Розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 вересня 2016 року, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року, що набрало законної сили, було розірвано (а.с.4).

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 січня 2017 року (а.с.5). Дитина проживає разом з матір`ю.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований (а.с.6), на своєму утриманні має ще одну дитину від попереднього шлюбу.

Відповідно до даних АСДС, 17 лютого 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено рішення про щомісячне стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2011 року. Вказане рішення набрало законної сили та пред`явлено до виконання (а.с.12).

Згідно виписок Луцької міської клінічної лікарні, наявних в матеріалах справи позивач має погіршений стан здоров`я (діагнози, що обмежують працездатність відсутні) (а.с. 7-11).

Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить.

Згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в прохальній частині позову просить встановити єдину частку аліментів на двох дітей відповідача ОСОБА_2 від різних шлюбів не зважаючи на те, що вона не є матір`ю та відповідно і законним представником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задоволення позовних вимог у даному випадку автоматично призводить до зменшення суми аліментів, які вже встановленні судом на утримання ОСОБА_2 .

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Позивач ОСОБА_1 не є у даному випадку особою, яка має право подачі позову про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу також своєму сину від попереднього шлюбу, який її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відтак, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підлягають до задоволення по причині наявності дійсного судового зобов`язання ОСОБА_2 щодо вказаної дитини, а також відсутності права звернення позивача до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання цієї дитини.

З огляду на наведене, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу відповідача, який є чоловіком працездатного віку, його матеріальне становище, стан здоров`я, а також факт визнання позову платником аліментів, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні суми аліментів суд виходить із розміру заявлених позивачем вимог, відповідно до яких заявлена частка на одну дитину становить 1/6 (половина від 1/3).

На думку суду, такий розмір аліментів не є надмірним та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи визнання позову відповідачем з нього на користь держави слід стягнути 50% судового збору, що становить 496,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 263, 255, 268, 430 ЦПК України, статтями 180, 181 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення суду складено 09 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк