№ провадження 2/208/631/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини»,-

встановив:

1.Позиція сторони позивача.

У грудні 2021 року адвокат Пипа А.О., діючи як представник позивача ОСОБА_1 , звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», заявив наступні позовні вимоги:

-визнати, що строк на прийняття спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пропущений з поважних причин та визначити їй додатковий строк, два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , що підтверджено Свідоцтвом про смерть, виданим Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 15 січня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 40. Після смерті батька позивача - ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 січня 2015 року, виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 8733284, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 33642770. Як відомо, батько позивача - ОСОБА_2 , заповіту не складав, також вказана обставина перевірялася нотаріусом під час відкриття спадкової справи, тому згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька є його донька - ОСОБА_1 , що підтверджується:

-Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 , повторно виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.09.2021 року, актовий запис про народження № 1259 від 19.09.1958 р. (Копія Свідоцтва про народження додається);

-Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданим Дніпровським районним відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська 14.05.1977 р., яким підтверджується, що після укладення шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (Копія Свідоцтва про укладення шлюбу додається).

Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не має. Бажаючи оформити спадщину після померлого батька, 01 жовтня 2021 року, позивач звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори, із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66677485 від 01 жовтня 2021 року, нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 68402291, номер у нотаріуса 975/2021. Однак, Позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після батька - ОСОБА_2 та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2021 р. № 2955/02-31. У Постанові значиться, що заява від ОСОБА_1 про видачу їй спадщини надійшла до нотаріальної контори після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу не надано. Тому, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Отже, ОСОБА_1 , повинна була прийняти спадщину до 10 липня 2021 року. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що причини, через які вона не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пов`язані із об`єктивними та непереборними труднощами, у зв`язку з чим, визначити їх додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивач обґрунтовує тим, що у період з 01 липня 2021 року по 22 липня 2021 року та з 09 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 рік, вона двічі знаходилася на амбулаторному лікуванні та їй довелося проходити медичні обстеження у тому числі здавати тести на COVID.

2. Позиція відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Кам`янська міська рада про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України (а.с.58, а.с.39, а.с.65, а.с.73, а.с.82), в судові засідання явку свого представника не забезпечив.

02 лютого 2022 року від представника відповідача, Кам`янської міської ради Сімяника Д.О. надійшло клопотання (сформоване в системі «Електронний суд») про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.54).

3.Позиція третьої особи.

Перша кам`янська державна нотаріальна контора, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України (а.с.30, а.с.38, а.с.64, а.с.83) в судові засідання явку свого представника не забезпечила.

26 січня 2022 року на виконання Ухвали від 20 грудня 2021 року через канцелярію суду від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області отримано надійшла копія спадкової справи № 975/2021, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.41-51).

26 травня 2022 року через канцелярію суду від в.о. Завідувача Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Главчевої Л.В. надійшло клопотання згідно до змісту якого, просить проводити розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.79).

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

17 грудня 2021 року подано позов до провадження суду.

20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано клопотання про витребування доказів, належним чином завірену копію спадкової справи за № 975/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Першої Камянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

05 січня 2022 року та 26 січня 2022 року через канцелярію суду в.о. Завідувача Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. подано клопотання про проведення розгляду справи без участі їхнього представника.

26 січня 2022 року на виконання Ухвали від 20 грудня 2021 року через канцелярію суду від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області отримано копію спадкової справи № 975/2021, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

02 лютого 2022 року від представника відповідача, Кам`янської міської ради Сімяника Д.О. надійшло клопотання (сформоване в системі «Електронний суд») з доданими до нього документами на підтвердження повноважень, про розгляд справи за відсутності представника відповідача, та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

17 березня 2022 року на офіційну електронну адресу суду від адвоката Пипи А.О., яка діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення судового засідання призначеного на 17 березня 2022 року.

06 квітня 2022 року через канцелярію суду в.о. Завідувача Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. подано клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

21 квітня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Черненко Н.Б., яка діє і в інтересах позивача, ОСОБА_1 на підставі ордеру серії АЕ № 1132595від 21 квітня 2022 року (а.с.76) подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

26 травня 2022 року через канцелярію суду від в.о. Завідувача Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Главчевої Л.В. надійшло клопотання згідно до змісту якого, просить проводити розгляд справи без участі їхнього представника.

21 червня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Черненко Н.Б., яка діє і в інтересах позивача, ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, без застосування засобів технічної фіксації. Згідно до змісту заяви позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 роки, про що 15 січня 2021 року складено відповідний актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 15 січня 2021 року Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.10).

За життя, ОСОБА_2 набув у право приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 17 січня 2015 року.

Право власності на зазначену квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 8733284, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 33642770 (а.с.14).

А тому, згідно до ст. 1218 ЦК України, зазначене право власності померлого ОСОБА_2 , яке він мав на час смерті, на квартиру АДРЕСА_2 , увійшло до складу спадщини відкритої на час смерті спадкодавця, а саме станом на 10 січня 2021 року.

Згідно до ст. 1217 ЦК України, - Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено судом, за своє життя спадкодавець ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 не склав.

Також, як встановлено на час смерті ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав у квартирі АДРЕСА_2 , один.

Ч. 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України - У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а тому позивачка є спадкоємицею першої черги, так як ОСОБА_2 , є батьком позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 28 вересня 2021 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11).

14 травня 1977 року позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » внаслідок укладення шлюбу зі ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис № 308, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.12).

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 , як особа яка не проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час його смерті, тобто на час відкриття спадщини, зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у строк передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто починаючи з 10 січня 2021 року.

01 жовтня 2021 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через два місяці після спливу строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66677485 від 01 жовтня 2021 року, нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 68402291, номер у нотаріуса 975/2021 (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Першої державної кам`янської нотаріальної контори Главчевою Л.В. від 01 жовтня 2021 року вихідний № 2955/02-31 ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено, оскільки останньою пропущений 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.16).

Щодо поважності пропуску строку на прийняття спадщини спадкоємицею ОСОБА_1 , судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 хворіла в період 2021 року, а саме в період 01 липня 2021 року 22 липня 2021 року, 09 вересня 2021 року - 22 вересня 2021 року, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 (а.с.17).

Тобто в період 10 січня 2021 року і по 01 липня 2021 року, позивачка до свого захворювання мала строк п`ять місяців 20 днів, для реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, в порядку ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Причини не подання спадкоємицею ОСОБА_1 заяви нотаріусу про прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , протягом п`яти місяців і двадцяти днів, стороною позивача не зазначено, і не заявлено про поважність причини такого строку у до хвороби позивача, а саме до 01 липня 2021 року.

Крім того, судом встановлено, що після видужання позивача 22 липня 2021 року, і по наступне захворювання позивача з 09 вересня 2021 року - 22 вересня 2021 року, позивачем не здійснено дій на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття відкритої спадщини після померлого, і реалізовано таке право лише 01 жовтня 2021 року, що підтверджено реєстрацією спадкової справи за № 975/2021 року у Першій кам`янській державній нотаріальній конторі.

6. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження №61/21447св19).

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Спір заявлений позивачем стосується реалізації права на спадкування за законом, який регулюється книгою шостою ЦК України.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Судом встановлено що спадкодавець - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 15 січня 2021 року актовий запис № 40 (а.с.10), і на час своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою квартира АДРЕСА_2 ; та за своє життя спадкодавець заповіту не складав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, у склад спадщини відкритої на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , увійшло належне спадкодавцю право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою ОСОБА_2 , враховуючи що за життя спадкодавця вона не проживала постійно з ним, та враховуючи не складання за своє життя спадкодавцем заповіту, будучи особою яка віднесена до першої черги спадкоємців, згідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, мала право на реалізацію свого права на прийняття відкритої спадщини на час смерті батька, шляхом подання заяви до нотаріуса про її прийняття, у шести місячний строк з часу відкриття спадщини, тобто починаючи з 10 січня 2021 року.

Як встановлено судом, своїм правом на подання заяви, у відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 , як особа яка не проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час його смерті, не скористалася, і звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , лише 01 жовтня 2021 року, - тобто через два місяці після спливу строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що підтверджено позивачем, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66677485 від 01 жовтня 2021 року, спадкової справи за № 68402291, номер у нотаріуса 975/2021 (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Першої державної кам`янської нотаріальної контори Главчевою Л.В. від 01 жовтня 2021 року вихідний № 2955/02-31 ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено, оскільки останньою пропущений 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.16).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність пропуску позивачем ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини зазначено про те, що позивач хворіла в період 2021 року, а саме в період 01 липня 2021 року 22 липня 2021 року, 09 вересня 2021 року - 22 вересня 2021 року, перебуваючи на амбулаторному лікуванні.

В той же час, судом враховується що з часу відкриття спадщини на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , і по час захворювання позивачки, тобто 01 липня 2021 року, позивачка мала повних п`ять місяців і 20 днів, для реалізації свого права на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але зазначених дій позивачка не здійснила, і поважності не вчинення таких дій позивачем не наведено та жодним чином не обґрунтовано.

Посилання сторони позивача на поважність пропуску строку на звернення до нотаріуса, як підставу для встановлення судом додаткового строку для подання відповідної заяви, як хвороба яка тривала в період строку на прийняття спадщини визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме в період з 01 липня 2021 року по 10 липня 2021 року, та який дорівнює 9 (дев`яти) дням, в порівнянні із шестимісячним загальним строком в який позивачка мала право на подання такої заяви нотаріусу, є не суттєвим, тобто таким який би виключив об`єктивну можливість позивача на реалізацію свого права на прийняття спадщини після померлого батька.

Щодо іншого періоду заявленого позивачем, як періодом своєї хвороби, а саме в період з 10 липня 2021 року по 22 липня 2021 року, і з 09 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року, враховуючи що шести місячний строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , закінчився 10 липня 2021 року, не підтверджує поважності пропущеного строку на звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після батька позивача.

Крім того, судом встановлено, що після видужання позивача 22 липня 2021 року, і по наступне захворювання позивача з 09 вересня 2021 року - 22 вересня 2021 року, позивачем також, не здійснено дій на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття відкритої спадщини після померлого, і реалізовано таке право лише 01 жовтня 2021 року, що підтверджено реєстрацією спадкової справи за № 975/2021 року у Першій кам`янській державній нотаріальній конторі.

Вирішуючи спір, виходячи із аналізу вищезазначених норм закону необхідним є встановлення наявних у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто таких, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 вказано, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц (провадження № 61-29705св18) вказано, що «відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, судом враховується, що згідно до статей 1268, 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на час своєї смерті проживав та був зареєстрований один, за адресою квартира АДРЕСА_2 , при цьому позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала окремо від спадкодавця, а саме за адресою квартира АДРЕСА_3 , а тому не є особою який фактично прийняв спадщину у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

А тому відповідно, для прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця батька позивача ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за законом або за заповітом, позивач ОСОБА_1 , була зобов`язана протягом шести місяців, з часу відкриття спадщини і до 10 липня 2021 року, подати заяву про її прийняття, шляхом звернення до нотаріуса в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Так, згідно до п. 2 гл. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на час виникнення права на звернення із заявою про прийняття спадщини, яка діяла станом на 19.11.2019 року), - Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Також згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час виникнення у позивача права на звернення із заявою про прийняття спадщини, тобто 10 січня 2020 року, передбачалося, що Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями.

Спадкоємець має право подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, що не позбавляє можливості подати засобами поштового зв`язку до державної нотаріальної контори письмової заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, зазначений правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 133/600/19 провадження № 61-18429св20.

Таким чином, фактично позивач мала право реалізувати своє волевиявлення на прийняття відкритої спадщини на час смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом особистого звернення до нотаріальної контори, або через представника, посвідчив довіреність на якого у разі особистого обмеження у прибутті до нотаріуса, шляхом його виклику за місцем свого знаходження, але зазначених дій позивач ОСОБА_1 , ні особисто, ні через представника, ні шляхом подачі відповідної заяви шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори, не вчинила.

Крім того, як встановлено, своїм право на звернення із заявою про прийняття спадщини відкритої на час смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач скористувалася лише 01 жовтня 2021 року, тобто через 8 місяців з часу смерті спадкодавця, що стало підставою для відкриття спадкової справи після смерті її батька.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, установленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину, зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 297/1241/18 провадження № 61-14567св19.

Таким чином, судом встановлено, що позивачу достовірно було відомо про смерть свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що позивач мала об`єктивну можливість завчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак цього не зробила.

Також судом враховується правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 провадження № 61-14038св20, згідно до якої Верховний Суд наголосив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними не переробними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання позивача на те, що вона має захворювання яке суттєво її обмежило у реалізації нею можливості, у визначений 6-ти місячний термін із часу смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернутися до нотаріуса, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, та не підтверджено належними і допустимими доказами, так як до захворювання позивача ОСОБА_1 , а саме до 01 липня 2022 року, позивач мала повних п`ять місяців і 20 днів, для реалізації свого права.

А тому захворювання позивача ОСОБА_1 , в період з 01 липня 2021 року по 22 липня 2021 року та з 09 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року, лікування від якого проходила позивач амбулаторно, не може бути прийнято судом як обставина, яка об`єктивно вплинула на реалізацію позивачем свого права на прийняття спадщини після смерті свого батька.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Встановивши, що позивач є дочкою померлого, а тому незалежно від наявності заповіту на її ім`я, вона, у випадку, якщо вона бажала би прийняти спадщину, то у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивачка мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, суд приходить до висновку щодо відсутність у цій справі підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачу, з заявлених нею підстав. Інших обставин та/або факту прийняття спадщини відкритої на час смерті батька позивача, у позові не заявлено та жодним чином не підтверджено.

Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 , строк для прийняття спадщини пропущений без поважних причин, тобто таких які б були пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Так, при зверненні із позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с.1).

Вирішуючи питання щодо понесених судових витрати сторонами, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, а тому понесені судові витрати позивачем, з підстав не задоволення заявлених позовних вимог, покладаються на сторону позивача і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач Кам`янська міська рада, , юридична адреса реєстрації: 51931, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, будинок № 2.

Третя особа Перша кам`янська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ 02890995, юридична адреса реєстрації: 51937, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок № 3.

Повний текст судового рішення складений 01 липня 2022 року.

Суддя Івченко Т. П.