Справа № 276/461/22
Провадження по справі 2/276/248/22

У Х В А Л А

03 серпня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Бобра Д.О.,

секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Володарсько-Волинський районного суду Житомирської області з 11.04.2022 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 29.06.2022 здійснено перехід у справі до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 21.07.2021.

1 серпня 2022 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просила прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував щодо прийняття зустрічної позовної.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши зустрічну позовну заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини 2 статті 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як вбачається з ухвали суду від 29 червня 2022 року про відкриття спрощеного позовного провадження, відповідачу надано право протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду, в порядку статті 278 ЦПК України, відзив на позов.

Виходячи з положень частини 1 статті 193 ЦПК України, в цей самий строк відповідачем мало бути подано зустрічну позовну заяву.

Як вбачається із заяви відповідача від 13.07.2022, поданої до суду, ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 04.07.2022.

Отже, в строк до 19 липня 2022 року відповідачем мав бути поданий до суду зустрічний позов.

Зустрічний позов відповідач ОСОБА_2 подала до суду лише 1 серпня 2022 року, що свідчить про пропуск строків, передбачених ст. 193 ЦПК України.

Крім того, стаття 193 ЦПК України встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі №916/3245/17 та від 12 червня 2019 року в справі №916/542/18.

Виправданим є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Разом із тим, недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Предмет позову в розумінні цивільного процесуального закону - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет доказування це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Предметом доказування за первісним позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу є наступні факти: реєстрації шлюбу, наявність або відсутність взаємної згоди подружжя на розірвання шлюбу, відсутність (наявність) спільних неповнолітніх дітей, фактичні взаємини подружжя, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу.

У той же час, предметом доказування за зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, є склад і вартість майна, придбаного подружжям у період шлюбу, а також підстави його придбання, наявність шлюбного договору або іншої угоди про розподіл майна подружжя та інші обставини, що мають значення для визначення правового режиму майна подружжя, їх часток в цьому майні і вирішення питання про передачу певного майна тому або іншому подружжю.

Із вищевикладеного слідує, що хоча вимоги про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя виникають із шлюбно-сімейних правовідносин, але при цьому вимоги за первісним та зустрічним позовами мають різні предмети доказування, а тому їх спільний розгляд є недоцільним та може призвести до невиправданого затягування розгляду справи про розірвання шлюбу. На користь такого аргументу свідчить і та обставина, що чинним законодавством не заборонений поділ спільного майна подружжя, коли шлюб не розірваний. Отже, вирішення вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення вимоги про поділ спільного майна подружжя.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, враховуючи те, що спільний розгляд зустрічного та первісного позовів не є доцільним, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, оскільки спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, поданого відповідачем, призведе до затягування судового процесу, порушення права сторони на своєчасний, швидкий розгляд та вирішення справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Разом з тим, суд роз`ясняє, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя не позбавляє ОСОБА_2 права пред`явити позов із такими вимогами у загальному порядку, а тому права ОСОБА_2 можуть бути захищені у інший спосіб, тобто шляхом пред`явлення позову в загальному порядку. Отже, відмову в прийнятті зустрічного позову та його повернення не можна вважати обмеженням доступу до правосуддя в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 193, 194, 258- 261, 274, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийняті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_2 , копію зустрічного позову ОСОБА_2 долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити позивачу по зустрічній позовній заяві право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Д.О. Бобер