Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1445/21
Провадження № 2/382/208/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2022 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в особі представника адвоката Лук`янченко Костянтина Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 31.01.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 748 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця рівними платежами і повернути наданий кредит до 31 січня 2023 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачекені кредитним договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобовязання за договором в повному обсязі. В свою чергу, банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 38100.00 грн., щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0, 0001% річних, на прострочену зоборгованість за кредитом - 56,0% річних. АТ "Банк Кредит Дніпро" виконало свої зобов`язання за кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Кредит був звиданий шляхом зарахування коштів на рахунок відповідача та надання відповідачу банківської карти, як способу доступу до кредитних коштів. Проте, відповідач з березня 2020 року перестав сплачувати заборгованість за кредитом в результаті чого виникла заборгованість за кредитним даговором.11.08.2021 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушення, в якій було зазначено про факт порушення зобов`язань по кредитному договору та викладена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом. проте дана вимога була залишена відповідачем без задоволення. Відповіді на неї позивач не отримував.

Згідно розрахунку, станом на 14 вересня 2021 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 53704,52 грн., яка складається з залишку строкового кредиту - 24649, 54 грн., залишку простроченого кредиту - 6055.20- грн., залишок прострочених відсотків - 0.28., залишок прострочених комісій - 22999.50 грн., загальний залишок заборгованості - 53704.52 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника АТ "Банк Кредит Дніпро", проти винесення заочного рішення також не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають зі встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 31.01.2020 року ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в АТ "Банк Кредит Дніпо" з метою укладення кредитного договору № 6748 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,001% річних, та щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом з 31.01.2020 по 29.11.2020 -5 % від суми крдиту, з 30ю11.2020 по 30.08.2021 - 4 %, з 31.08.2021 по 30.05.2022 - 3%, з 31.05.2022 по 31.01.3023 -1,95% (а.с.5).

Підписаний кредитний договір № 6748 від 31.01.2020 року та заява-згода № 1149255 від 31.01.2020 року ОСОБА_1 , підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в заяві та договорі.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто законом встановлено, що обов`язковою умовою кредитного договору є сплата процентів.

Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ "Банк Кредит Дніпро" вказує на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву.

Зазначення відповідача у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з Умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

На виконання вимог ст. 81 ЦПК України позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідачка, підписуючи заяву позичальника.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22.03.2017 року (справа № 6-2320цс16).

Як вбачається з кредитного договору та заяви-згоди відповідач ознайомлений з відсотковою ставкою даного кредиту.

Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "Банк Кредит Дніпро" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, АТ "Банк Кредит Дніпро" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 14.09.2021 року за кредитом становить 53704.52 грн., та 0.28 грн. заборгованість по відсотках, залишок прострочених комісій - 22999.50 грн., за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов АТ "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53704.52 грн., а також 2 270,00 грн. судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 76-81, 89, 258-259, 263, 265, 268, 354, 141, 279 ЦПК України, ст. ст. 10, 526, 549, 626-628, 634, 638, 639, 1048, 1054, 1056 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», в особі представника адвоката Лук`янченко Костянтина Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» м. Київ вул.Жилянська 32 () 53704 (п`ятдесят три тисячі сімсот чотири) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки заборгованості за кредитним договором № 6748 від 31.01.2020 року, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок судових витрат сплачених позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 06 травня 2022 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.