Справа № 297/220/22
У х в а л а

про відмову в забезпеченні позову

13 січня 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі Копинець О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявниця просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павлу Івановичу чи іншим особам вчиняти дії щодо примусової реалізації рухомого майна, яке належить Дочірньому підприємству «АНТ-КЕР» Угорського товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ-КЕР УКРАЇНА» (с. Яноші, вул. Церковна, №80, Берегівського району, Закарпатської області).

В обґрунтування заяви зазначає, що вона в період з березня 2021 рік працював на ТзОВ «АНТ-КЕР УКРАЇНА», однак за вказані роки їй не в повному обсязі почали нараховувати та виплачувати розмір заробітної плати, а саме без врахування роботи у світкові та неробочі дні. Вказує на те, що на даний час проводяться прилюдні торги та здійснюється продаж рухомого майна, а саме сільськогосподарської техніки, яка перебуває на балансі підприємтва «АНТ-КЕР УКРАЇНА». Кошти за реалізоване майно відповідач використовує виключно у своїх інтересах і не здійснює виплату заробітної плати у повному обсязі. Також, у разі реалізації майна, відповідач не буде мати реальної змоги в подальшому виплатити заробітну плату у разі задоволення позову, оскільки розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум здійснюється в черговості, тобто в першу чергу стягнення за аліменти, за трудові правовідносини, а тільки після цього інші вимоги.

Таким чином, у разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову, зазначених у ст. 150 ЦПК України, є заборона вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» міститься роз`яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання судового рішення.

Зупинення стягнення можливо у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, на підставі положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно із ч.11 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ГЕЦКО Ю. Ю.