Справа № 203/1712/22
Провадження № 2-н/0203/174/2022
УХВАЛА

07 липня 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд:

- видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2021 року, судову справу № 203/1712/22, провадження № 2-н/0203/174/2022, було передано головуючому судді Ханієвій Ф.М.

07.06.2022 року на виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит щодо місця проживання боржника ОСОБА_2 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС та з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця проживання боржника ОСОБА_2 , який значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Пунктом 4, 5 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Так, у своїй заяві заявниця просить суд, стягнути з боржника аліменти на утримання малолітньої дитини.

Водночас, як видно з заяви та доданих до неї документів, 20.08.2018 року по справі № 203/2838/18 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 15.08.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лижника Віталія Олеговича від 01.02.2019 року, було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 203/2838/18, виданого Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2018 року.

Заявник в обґрунтування вимог заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 старша дитина ОСОБА_4 досяг повноліття, а тому буде припинено стягнення аліментів на молодшу дитину, з огляду на що вона звертається до суду з заявою про видачу судового наказу.

Отже, заявником ставиться питання про визначення розміру аліментів на іншу дитину, у зв`язку з досягненням повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_4 .

Водночас відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Проте, заявлена вимога не відповідає вимогам, передбаченим пунктами 4, 5 частини 1 статті 161 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1227 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 160, 161, 163, 165, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва