МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Провадження 2о/521/197/22
УХВАЛА

26 липня 2022 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши заяву окремого провадження

заявник : ОСОБА_1

заінтересована особа : Малиновський відділ ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса)

предмет заяви : встановлення факту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із вищевказаною заявою.

Заява подана в порядку окремого провадження.

За статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, визначені частинами 2 та 3 статті 293 ЦПК України

Відповідно до статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Характерними рисами заявника у справах окремого провадження є :

- необхідність судового підтвердження обставин, без яких заявник позбавлений можливості здійснити свої права;

- порушення справи для захисту його охоронюваних законом інтересів, якщо відсутній спір про право;

- його особиста процесуальна та матеріально-правова заінтересованість у справі, яка виявляється як у поширенні на нього всіх правових наслідків судового рішення, яке набрало законної сили, так і в обов`язковому правовому зв`язку встановлюваного судом факту (обставини) з охоронюваним законом інтересом заявника та його правом;

Заінтересованими особами є:

- особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

- організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту;

- організації та установи, які згідно із законом мали б засвідчити той чи інший юридичний факт, але з тих чи інших причин своєчасно цього не зробили і така можливість вже втрачена.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У заяві, поданій в порядку окремого провадження за статтею 318 ЦПК України повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втраченихдокументів.

Враховуючи викладене, заяви про встановлення факту, що має юридичне значення повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим Розділом IV ЦПК України (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5, 31.03.1995 року).

Вищевказані вимоги процесуального закону заявником в повному обсязі не виконані.

Суддя відкриває провадження у цивільній справі окремого провадження не інакше, як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом із застосуванням до неналежно оформленої заяви положень ст. 185 ЦПК України, а саме залишення її без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків заяви.

Керуючись Розділом IV, статтею 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву - залишити без руху.

Надати заявнику строк з урахуванням Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Рекомендацій РСУ щодо роботи судів в умовах воєнного стану 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків заяви, а саме:

-надати докази родинних стосунків заявника із ОСОБА_2

-зазначити інших членів сім`ї ОСОБА_2 (заінтересовані особи)

-зазначити адреси проживання вищевказаних осіб; їх телефонні номери, адреси електронної пошти (за наявності)

-надати письмову відмову уповноважених органів у видачі заявнику свідоцтва про смерть ОСОБА_2

-обґрунтувати юридичність факту (норма закону) в частині встановлення судом не тільки факту смерті ОСОБА_2 із відповідною датою для отримання свідоцтва про смерть, а й обставин смерті з урахуванням наявності акту настання смерті від 7.04.2022 року.

Роз`яснити заявнику, що:

-докази мають бути подана в примірниках для суду та заінтересованих осіб, відповідати вимогам статті 95 ЦПК України - оригінал або належним чином засвідчена копія

-у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 26.07.2022 року

26.07.22