КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/3149/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей у зв"язку з лікуванням, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в Деснянський районний суд міста Києва із вказаним позовом в якому просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 (далі - відповідач) додаткові витрати на дитину в розмірі 7000 грн. щомісячно.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що від сумісного проживання із відповідачем у них є троє малолітніх дітей із яких: син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має певні особливості розвитку, що потребує додаткових витрат.

Так, 16.03.2021 року було проведено обстеження сина та отримано клінічний висновок, яким виявлено належність дитини до розладів аутистичного спектра, відставання розвитку соціальної взаємодії та комунікації.

В подальшому, 20.03.2020 року отримано консультацію невролога, яким встановлено затримку етапів розвитку.

В січні 2021 року було отримано консультацію логопеда, проведено ЕЕГ, а також, 10.06.2021 року отримано консультацію в центрі психологічної допомоги за результатами якої рекомендовано відвідування колекційної групи для досягнення соціалізації та розвитку мовлення, а 17.08.2021 року між позивачем та ТОВ «Український центр психологічної допомоги» укладено договір № 1709/21 про надання освітньої послуг, а саме: відвідування колекційної групи із відповідними заняттями. Згідно до п.4.1 договору розмір оплати за надання освітніх послуг за один місяць відповідно обраних групових занять становить 7 000 грн., які позивач щомісячно сплачує, а відповідач як батько участі у додаткових витратах не приймає.

За таких обставин, позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25.11.2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей у зв"язку з лікуванням відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фурман В.О., оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, просила рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25.11.2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про ненадання позивачем доказів на підтвердження необхідності додаткових витрат не відповідають дійсності, судом не досліджено і не надано оцінки наданим позивачем копіям висновків профільних лікарів про результати досліджень стану здоров`я дитини, копію договору про надання освітніх послуг із ТОВ «Українські центри психологічної допомоги» від 17.08.2021 року, яким передбачено щомісячну оплату в сумі 7 000 грн. за надання освітніх послуг відповідно обраних групових занять.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Також, 21.01.2022 року представник позивача - адвокат Фурман В.О. звернулась із клопотанням про приєднання доказів на підтвердження оплати ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування дитини, посилаючись на те, що акти про надання послуг були складені після подання позовної заяви в суд.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2021 року, Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.09.2021 року і до досягнення повноліття.

Відповідно до довідки № ВИП00000134 від 09.11.2021 року, відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «ВІП ПРОФІЛЬ» з 04.08.2020 року, займає посаду - оператор клейового устаткування. Дохід за період з 01.05.2021 року по 31.10.2021 року склав 40 950 грн. 30 коп., після утримання податків - 32 964 грн. 99 коп.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позову, Деснянський районний суд міста Києва виходив із того, що позивачем на підтвердження понесення нею додаткових витрат на утримання малолітнього сина, не надані суду у якості доказів квитанції або платіжні доручення, які підтверджують понесені нею витрати на дитину в сумі 7 000 грн. Крім того, нею не наведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані станом здоров`я дитини.

Проте погодитись із вказаними висновками не можна, так як вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За приписами частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

За правилами частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як встановлено при апеляційному розгляді справи, суд першої інстанції ухилився від надання оцінки доказам на підтвердження позовних вимог, наданих позивачем.

Так, з рекомендацій за результатами проведення консультації Центру лікувальної педагогики ТОВ «Українські центри психологічної допомоги» від 10.06.2021 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено ознаки порушення комунікативних навиків, затримка розвитку мови (а.с.23).

З протоколу обстеження від 16.03.2020 року у ОСОБА_6 виявлено належність до розладів аутистичного спектру (а.с.24-25).

Згідно консультативного висновку невролога мережі клінік для дітей від 20.03.2020 року у ОСОБА_6 виявлено затримку мовного розвитку. (а.с.26).

У логопедичному заключенні відносно ОСОБА_6 від 19.01.2021 року зазначено, що у дитини виявлено затримку мовного розвитку та надані лікувальні рекомендації. (а.с.27).

В договорі про надання освітніх послуг № 1708/21 від 17.08.2021 року ОСОБА_6 в особі матері ОСОБА_1 із ТОВ «Українські центри психологічної допомоги» від 17.08.2021 року зазначено, що Виконавець бере на себе зобов"язання за рахунок коштів Замовника надавати освітні послуги за рівнем дошкільної освіти ОСОБА_6 до 31.12.2021 року із щомісячною оплатою в сумі 7 000 грн. (а.с.20).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України колегія суддів задовольняє клопотання представника позивача і приймає докази, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, оскільки позивач не надала їх суду першої інстанції з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається із актів приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2021 року, від 31.10.2021 року, від 30.11.2021 року та роздруківки з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 від 30.08.2021 року, від 30.09.2021 року, від 29.10.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 за умовами договору про надання освітніх послуг № 1708/21 від 17.08.2021 року сплатила за надані послуги - навчання дитини за рівнем дошкільної освіти за період з 01.09.2021 року по 30.11.2021 року всього 21 000 грн. (7 000 грн. в місяць) на рахунок ТОВ «Українські центри психологічної допомоги».

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем в установленому законом порядку доведено понесення нею додаткових витрат на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: сплата нею коштів в сумі 7 000 грн. щомісячно за навчання дитини за рівнем дошкільної освіти в зв"язку з особливими потребами - затримкою мовного розвитку дитини за період з 01.09.2021 року по 30.11.2021 року, всього: 21 000 грн.

На підставі статті 185 СК України Ѕ понесених матір"ю дитини додаткових витрат на дитину підлягає стягненню із батька дитини - відповідача у справі.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, тому, відповідно до статті 376 ЦПК України рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25.11.2021 року підлягає скасуванню із ухваленням у справі нового рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей у зв`язку з лікуванням задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 500 (десять тисяч п"ятсот) гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України в зв"язку з частковим задоволенням позову, на користь держави підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992 грн.40 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей у зв`язку з лікуванням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар