Провадження № 2/761/3002/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява за підсудністю з Деснянського районного суду міста Києва, в якій позивач просить:

зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2016 року в межах виконавчого провадження №51550357 на автомобілі позивача:

- автомобіль марки «Мерседес-Бенц 814», вантажний фургон-С, номер кузова НОМЕР_1 , 1995 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «АУДІ А6», легковий седан-В, номер кузова НОМЕР_3 , 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

01.06.2022 року до суду надійшли пояснення представника відповідача, в яких вона зазначає, що провадження у даній справі необхідно закрити, оскільки позивач є боржником у рамках виконавчого провадження, в якому було накладено арешт на транспортні засоби, щодо зняття якого останній звернувся до суду, тому він має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не звертатись з позовом та бути позивачем за таким позовом.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні, яке відбулось 02.06.2022 року суд оголосив про надходження клопотання представника відповідача та зауважив, що згідно з практикою Верховного Суду заявлені вимоги мають розглядатись як скарга на дії державного виконавця. Однак представник позивача зазначив, що Броварський міськрайонний суд Київської області розглянувши аналогічну скаргу, вказав що заявлені вимоги мають розглядатись в порядку позовного провадження.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити виходячи з наступних підстав.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 року, справа № 577/4541/20 зауважує, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Статтею 255 пунктом 1 частиною 1 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до Броварського районного суду м.Києва (справа №361/1568/20) із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайгоровни та зняття арешту з майна боржника, виключення відомостей з реєстру.

Як вбачається з ухвали, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №361/3119/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції заборгованість за кредитним договором №014/2563/81/53346 від 22.08.2007 року у розмірі 144 021,35 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 3 313 174,00 грн.

На виконання такого рішення судом виданий виконавчий документ від 26.11.2015 року по справі №361/3119/15-ц, який поданий на примусове виконання до державного виконавчої служби.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2016 року в межах виконавчого провадження № 51550357 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Оленою Григорівною накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 в межах суми заборгованості 3 313 174 грн.

03.08.2017 року державним виконавцем, керуючись вимогами п.п. 2, 7 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але до теперішнього часу накладений в межах такого виконавчого провадження арешт на майно боржника - ОСОБА_1 накладений постановою від 07.07.2016 року не скасований та є діючим, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 27.02.2020 року.

З метою захисту свого права та скасування арешту скаржник звернувся із заявою до керівництва Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, на що таким органом надана відповідь від 13.02.2020 року № 51550357, якою відмовлено скаржнику та роз`яснено його право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Суд прийшов до висновку, що повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв`язку з відсутністю майна у боржника, не є підставою для закінчення виконавчого провадження, при цьому, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

У відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду не підлягають доказуванню.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, позивач не оскаржував зазначене рішення суду.

Встановленими судом обставинами спростовується твердження представника позивача про те, що йому було рекомендовано звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Отже, з врахуванням встановленого в судовому засіданні, суд вважає за можливе закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні №51550357, в рамках якого він просить зняти арешт, а також, як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року, справа №361/1568/20, ОСОБА_1 вже оскаржував дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження №51550357, про зняття арешту з майна боржника та йому було відмовлено в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 255, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г. Притула