ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1169/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2022 р.

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г., без участі сторін, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Петриківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання неправомірним (противоправним) та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В

27.08.2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона є власницею будинку по АДРЕСА_1 відповідно до договору купівля-продажу від 06.02.2016 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають АДРЕСА_1 і є суміжними землекористувачами і мають право власності на житловий будинок відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

В лютому 2016 року вона звернулась усно в Шульгівську сільську раду щодо заміру її земельної ділянки, оскільки за інформацією попереднього власника ОСОБА_4 розмір її земельної ділянки повинен був складати 0,85 га, а наразі вона користується земельну ділянку площею 0,25 га та орієнтовно 0,60 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

19.11.2018 року вона звернулась в Шульгівську сільську раду із заявою про надання їй дозволу на розробку технічної документації щодо відведення їй земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства по адресі АДРЕСА_1 .

Із аналогічними заявами звернулись відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На засіданні Шульгівської сільради від 18.12.2018 року їй було відмовлено такого дозволу, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було наданий дозвіл на розробку проекту технічної документації на Ѕ частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 , так як вони є спадкоємцями після померлого батька ОСОБА_5 , який за життя користувався земельною ділянкою, однак дата його смерті вказана 10.07.1994 року, а рішення Шульгівської сільради від 12.09.1994 року про надання в користування земельної ділянки розміром 0,60 га ОСОБА_6 було винесено після його смерті і не може породжувати прав і обов`язків для його спадкоємців, а тому рішення комісії від 18.12.2019 року відповідачам було видане з порушенням.

Крім того, вказане рішення було прийняте із порушенням Регламенту, проект рішення було подано одноосібно, без обговорення постійною комісією, що порушує колегіальність прийняття рішення.

Позивачка посилається на те, що після рішення Шульгівської сільради у грудні 2018 року було надана змога відповідачам розробити проект по землеустрою, а їй замість 0,6 га залишається 0,2538 га земельної ділянки.

14.06.2019 року було проведено засідання Комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села, вона звернулась із своїми поясненнями, які були проігноровані ,а тому відповідачі мали можливість отримати 0,6 га , а вона була позбавлена цього, межі земельних ділянок не досліджувались, розмір її земельної ділянки 0,6 га не перевірявся, а тому порушення норм права є підставою для їх скасування.

29.04.2021 року позивачка збільшила позовні вимоги ( а.с.205), пославшись на рішення Шульгівської сільської ради від 25.09.2020 року яким було затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки і передано в у власність 0,6 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 із визначенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі по Ѕ частині кожній і їх право власності було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 19.10.2020 року, однак вказане рішення є незаконним, так як винесено на підставі рішення Шульгівської сільської ради від 18.12.2018 року.

Просить суд визнати неправомірним та скасувати :

- рішення Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 18.12.2018 року №658- 32/VII про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) х/г частки від загальної площі 0,6 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- рішення Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 18.12.2018 року^№659- 32/VII про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) А частки від загальної площі 0,6 га для ведення особистого селянського господарства , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

- рішення Шульгівської сільської ряди Петриківського району Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року оформленим протоколом № 5 засідання комісії по вирішенню земельних спорів.,

- рішення Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 27 червня 2019 року №773 щодо затвердження рішення комісії по вирішенню земельних спорів «Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо відмови гр. ОСОБА_1 у підписанні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_2 ».

- рішення Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25.09.2020 року №988- 46/VII про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, загальною площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:004:0110, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити речове право та скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0110, загальною площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасувати рішення Шульгівської сільської Ради народних депутатів № 27 від 12.09.1994 року в частині передання у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,6 га за адресою: АДРЕСА_2 .

5.01.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі і призначено до судового розгляду ( а.с.71)

14.07.2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду ( а.с.65 т.2).

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 , по тим підставам, що відповідно архівного витягу із рішення Шульгівської сільради від 02.12.1993 року ОСОБА_7 була передана земельна ділянка земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 0,44 га на підставі рішення Шульгівської сільради від 19.06.1997 року 0,44 га і таким чином по вказаній адресі було 0,67 га, а не 0, 85 га як вимагає позивачка ( а.с.108 )

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі ( а.с.240)

Від представників Петриківської селищної ради надійшов відзив на на позов, в якому просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, так як всі рішення органу Шульгівського самоврядування в 2018-2020 роках винесені відповідно до земельного законодавства ( а.с.233, 57 т.2)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимога в повному обсязі, пояснивши, що вона в лютому 2016 року купила у Гострого житловий будинок в АДРЕСА_1 , разом із земельною ділянкою площею, 0,85 га, яку він успадкував от матері. Звернулась в Шульгівську сільраду для розробки технічної документації, але їй було відмовлено в цьому, а відповідачам які мешкають по АДРЕСА_2 надали дозвіл на розробку земельної ділянки, якою раніше користувався їх батько, чим порушені її права як користувача земельної ділянки. Просить задовольнити позовні вимоги, скасувати рішення Шульгівської сільради від 18.12.2018 року, 27.06.2019 року, 25.09.2020 року про надання відповідачам дозволу на розробку технічної документації встановлення меж земельної ділянки та рішення про відмову їй такого дозволу, припинити державну реєстрації права власності відповідачів, скасувати рішення сільради від 12.09.1994 року про передачу ОСОБА_6 земельної ділянки 0,6га по АДРЕСА_2 .

Представники позивачки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтримали позовні вимоги, пославшись на помилки в прийнятті рішення сільрадою від 12.09.1994 року, був порушений регламент в протоколі комісії від 18.12.2018 року, а тому рішення є незаконним і позов підлягає задоволенню.

Представник відповідачки ОСОБА_3 захисник Петренко І.Ф. заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, так як ОСОБА_10 та її сестра ОСОБА_11 отримали земельну ділянку 0,60 га у спадщину після смерті батька ОСОБА_12 , який користувався нею за життя, а тому рішення Шульгівської сільради є законними, просить відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1

( а.с.108)

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала і просила відмовити в позовних вимогах ( а.с.240)

Від відповідача - представника Петриківської селищної ради Волкова В. надійшли заперечення на позов, в якому просить відмовити в позовних вимогах, пославшись що про розробці технічної документації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які мешкають по адресі АДРЕСА_2 не порушені межи земельної ділянки у ОСОБА_1 , яка мешкає по адресі по АДРЕСА_1 , рішення місцевого самоврядування винесені відповідно до законодавства.

Заслухавши позивачку, представників позивачки, представника відповідача та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні факти та юридичні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 лютого 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрованому в реєстрі за №1-164

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,85 га, з яких відповідно до відомостей з земельно-кадастрової книги Шульгівської сільської ради про наявність, розташування та цільове призначення земель: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер присвоювався №:03:004:0094) та 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер не визначався), що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 6.02.2016 року ( а.с.112 т.2)

Суміжними землекористувачами за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідачі

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які володіють житловим будинком за вказаною адресою по 1/2 частці кожна, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом виданого 20.11.2018 року після смерті ОСОБА_13 на неприватизованій земельній ділянці, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом

( а.с.103-104 т.1)

18.12.2018 року за зверненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на сесії Шульгівської сільської ради було прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_2 № 658-32/VIІ та ОСОБА_3 № 65-32/VIІ «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 ( а.с.91, 92 т.1)

14.06.2019 року рішенням оформленим протоколом №5 засідання комісії по вирішенню земельних спорів Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області було вирішено що відмова ОСОБА_1 у підписанні технічної документації із землеустрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була безпідставною, так як чоловік позивачки

ОСОБА_8 відмовився підписувати акт приймання межових знаків із відповідачами, пославшись що він не є власником будинку, а сама ОСОБА_1 відмовилась знайомитись із оригіналом технічної документації на землю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і підписувати акти приймання межових знаків, пославшись що земельна ділянка відповідачів не повинна бути розташована впритул до її земельної ділянки.

На комісії за участі сторін було спів ставлено плани меж земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 із якого вбачається що місце положення кутів поворотів зовнішніх меж земельних ділянок співпадають, а розміри спільної межі відповідають в обох технічних документах. Комісія вирішила рекомендувати ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 вирішити конфлікт мирним шляхом відповідно до ст. 103-109 ЗКУ, звернутись до відповідного ліцензіата та встановити межові знаки в натурі

( а.с. 93 т.1)

27.06.2019 року рішенням Шульгівської сільської ради №773 було затверджено рішення комісії по вирішенню земельних спорів "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо відмови ОСОБА_1 у підписанні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_2 від 14.06.2019 року ( а.с.94 т.1)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спорі розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах відповідно ч.3 ст. 158 Земельного кодексу України.

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 06.02.2016 року позивач купила житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 га , яка має кадастровий номер :03:004:0094 у ОСОБА_4 , який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , на земельну ділянку площею 0,25 га по АДРЕСА_1 відповідно до рішення Шульгівської сільради від 02.12.1992 року ( а.с.107 т.2)

Надавши дозвіл на розробку технічної документації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на сесії 18.12.2018 року орган місцевого самоврядування виходив з того, що батькові відповідачів ОСОБА_6 передавалась у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 та 0,60 га за адресою АДРЕСА_2 , він користувався вказаними ділянками, а після його смерті користувалась його дружина ОСОБА_13 і вказану спадщину відповідачі прийняли належним чином після смерті матері, отримавши свідоцтва про спадщину за законом 20.11.2018 року ( а.с.103, 104)

Вказані свідоцтва зареєстровані у державного нотаріуса і на їх підставі було правомірно та законно відповідно до ст. 118, 120, 121, 123 Земельного кодексу та ст. 55 Закону України « Про землеустрій» було прийняте рішення на 32 сесії Шульгівської сільради Петриківського району 18.12.2018 року за № 658, 659 про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозвілу на розробку технічної документації щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 і підстав для скасування вказаного рішення органу місцевого самоврядування в судовому порядку не вбачається.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свогоособистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16.

Крім того, в рамках розгляду зазначеної справи № 826/4406/16 Верховним Судом було зазначено, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Позивачка не довела що в неї порушене право на користування земельною ділянкою площею 0,25 га за адресою в АДРЕСА_1 з боку відповідачів, суду не надано належних доказів такого порушення.

Посилання позивача та її представників, що межі земельних ділянок не узгоджені із ними, суд приходить до висновку про їх неогрунтованість.

Верховним Судом у складі колегії суддів другої судової палати КЦС 28.03.2018 року прийнято постанову у справі № 681/1039/15-ц, у якій суд зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувачами від підписання відповідного документа, акта погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови.

У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

За таких обставин суд не вбачає наявності порушеного права

ОСОБА_1 при прийнятті оскаржуваного рішення, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Частинами 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, статтями 12, 13, 81, 76, 80, 89, 141, 264-265 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, ст. 312, 1225 ЦК України, ст. 29 Закону України « Про місцеве

самоврядування», суд

УХВАЛИВ

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним (противоправним ) та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський райсуд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів від дня проголошення.

Учасники справи, які не були присутніми при оголошенні рішення, можуть оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. М. Іщенко