Справа № 454/423/15
Провадження № 2/459/119/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до судді Сокальського районного суду Львівської області Струс Тетяни Василівни та Держави Україна в особі: Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до судді Сокальського районного суду Львівської області Струс Тетяни Василівни та Держави Україна в особі: Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України та просить стягнути: з судді Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 - 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; з Міністерства юстиції України - 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди; з Держави України в особі Державної казначейської служби України - 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову послався на те, що суддею Сокальського районного суду Львівської області Струс Т.В. винесено ухвалу від 21.04.2017 р. про стягнення з Фермерського господарства «Бурка В.В.» 1339грн. 80коп. судового збору, в результаті чого суддя мала намір нанести шкоду фермерському господарству в сумі 1339грн. 80коп. Постановою Львівського апеляційного суду від 02.09.2019 р. ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 21.04.2017 р. скасовано та направлено справу до суду для подальшого розгляду. Стверджує, що дії судді Сокальського районного суду Львівської області є протиправними тому, що суддя грубо порушила норми ст.ст. 40, 55, 56 Конституції України, та норми ЦПК України, зловживаючи своїм службовим становищем видала для виконання явно злочинне розпорядження про стягнення судового збору, чим спричинено фермерському господарству моральну шкоду.

Ухвалою від 24.03.2022 р. у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.05.2022 р. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області, яке відкладено до 06.06.2022 р..

06.06.2022 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 04.07.2022 р., який відкладено на 25.07.2022 р..

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Представник позивача подав заяву про розгляду справи у його відсутності.

30.06.2022 р. представник відповідача Міністерства юстиції України Ган Х.П. подала заяву про розгляду справи у її відсутності.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Офіційне тлумачення наведених положень здійснено у Рішенні Конституційного суду України №19-рп/2004 від 01.12.2004 року, зокрема, положення ч.1 ст.126 Конституції України "Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України" у взаємозв`язку з іншими положеннями розділу VIII Основного Закону України треба розуміти так, що незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Крім цього, положення частини другої статті 126 Конституції України "вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється" треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Також, згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Скарги на дії чи бездіяльність судів при розгляді ними судових справ у порядку передбачених законом випадках розглядаються також органами і посадовими особами, які мають право ініціювати питання про дисциплінарну відповідальність.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади», оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12червня 2009р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз`яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до ст.62 Конституції України матеріальна і моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише в разі скасування вироку як неправосудного. Проте й в цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава.

Згідно ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справу судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законам порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

При цьому, вчинення (не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалення у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Таким чином, зміст таких позовних вимог позивача зводиться до того, що їх предметом є виключно процесуальні дії судді при здійсненні правосуддя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що спір в частині вимог до судді Сокальського районного суду Львівської області Струс Т.В. не носить цивільно-правового характеру, що виключає можливість вирішення його у порядку цивільного судочинства, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, слід закрити провадження у справі в цій частині вимог.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до судді Сокальського районного суду Львівської області Струс Тетяни Василівни та Держави Україна в особі: Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до судді Сокальського районного суду Львівської області Струс Тетяни Василівни про стягнення моральної шкоди закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.07.2022 р.

Суддя: Н. Я. Отчак