Провадження № 2/344/366/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про стягнення грошових коштів, переданих в якості завдатку у розмірі 1 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06.08.2020 року становить 28 702,80 грн.; стягнення витрат за 3% річних, витрат від інфліції та пені в розмірі 4 345, 06 грн., стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.; стягнення судового збору

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про стягнення грошових коштів, переданих в якості завдатку у розмірі 1 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06.08.2020 року становить 28 702,80 грн.; стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.; стягнення судового збору, посилаючись на те, що 29.08.2017 року Позивач передав, а Відповідач отримав в строкове користування/завдаток/ кошти в сумі 500 доларів США, про що і була написана розписка Відповідачем того ж дня. Також в серпні 2017р Позивач і Відповідач усно домовились, про купівлю земельної ділянки кадастровий номер::11:001:0144 з будинком в садівничому кооперативі «Калиновий гай» в с.Вовчинець загальною вартістю-22 000 тисячі доларів США. У листопаді 20017р. Позивач знайшов покупця на свою квартиру гр. ОСОБА_3 яка працює в Італії. Гр. ОСОБА_3 була представлена Відповідачу. Взнавши про даного покупця Відповідач запросив, ще 2 000 доларів США в рахунок вартості продажу нерухомості Дана угода та договір купівлі-продажу планувався оформитись у нотаріуса одночасно з Відповідачем та покупцем ОСОБА_3 , щоб Позивач мав куди переїхати для проживання. Для оформлення даного авансу 2000 доларів США та договору у нотаріуса він попросив відповідача надати пакет документів в тому числі витяг з Держгеокадастру в Івано-Франківській області, який вимагав нотаріус. Отримавши у Відповідача копію витягу з ДЗК НВ -017 від 14.12.2917 р. земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0123 побачив, що технічна документація, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), від 02.11.2017р. не відповідає дійсності. Так, в кадастровому плані земельної ділянки кадастровий номер: :11:001:0123 в описі меж від А до Б. гр. ОСОБА_4 від Б.до В.землі сільської ради (дорога) від Б.до Г. ОСОБА_7 від Г. до Д. гр. ОСОБА_6 . Виїздом на місце встановлено, гр. ОСОБА_7 та гр ОСОБА_4 не є сусідами даних меж. 08 вересня 2017р. за дорученням гр. ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_2 продав його земельну ділянку, з кадастровим номером :11:001:0143 гр. ОСОБА_8 .. Ця ділянка повинна межувати зліва з земельною ділянкою кадастровий номер: :11:001:0123, що належить Відповідачу. Тобто отримавши даний витяг Відповідач знав, що він не відповідає дійсності. У витягу з ДЗК наданого відповідачем ОСОБА_2 вказано будинок, який є в натурі,однак правовстановлюючі документи на нього Відповідач не надав . З серпня 2017р. по 01.08.2020р. відповідач своєчасно не надав Позивачу відповідних документів для оформлення договору купівлі продажу, покупець ОСОБА_3 враховуючи короткочасне перебування на Україні відмовилась купити у Позивача квартиру. Після численних звернень телефонних розмов, зустрічей і нагадувань Відповідачем не була повернута сума коштів в розмірі 500 доларів США Позивачу. На сьогодні вірних документів, які б відповідали тим землям які Відповідач показував, Відповідачем не надано та не вказано яка саме земельна ділянка належить Відповідачу. Вважає, що Відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань з продажу земельної ділянки показаної в натурі, але яка не відповідає документам та відомостям з реєстрів, порушення зобов`язання із продажу земельної ділянки стались з вини Відповідача. Порушення права Позивача сталося з вини Відповідача, так як на сьогодні власником даної земельної ділянки № :11:001:0123 на території Івано-Франківської міської ради с. Вовчинець с/т «Калиновий гай» загальною площею 0,0654 га є ОСОБА_9 з 23.07.2019 року, а не Відповідач, що в свою чергу підтверджує те, що Відповідач, як кредитор, не виконав свої зобов`язання так як згідно ст. 571 ЦК України він зобов`язаний був повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, передані йому в якості завдатку, у розмірі - 1000 дол. США, що по курсу НБУ станом на 06.08.2020 року становить 28 702,80 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та судовий збір.

23.09.2020 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, передані в якості завдатку у розмірі 1 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06.08.2020 року становить 28 702,80 грн.; за 3% річних, витрат від інфліції та пені в розмірі 4 345, 06 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.; стягнути судовий збір (41-42).

15.10.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що 29.08.2017р. він написав розписку про отримання 500 доларів США від ОСОБА_1 , в якості завдатку за продаж в майбутньому власної дачної ділянки в садовому товаристві «Калиновий гай» за ціною 22000 доларів США. До передачі завдатку Позивач пересвідчувався у наявності у нього документів на дачу, робив їх фотографії, визнав їх належними і погодився дати завдаток. Після передачі завдатку між ними усно було узгоджено, що орієнтовним часом укладання договору купівлі-продажу дачі буде весна 2018 року, але термін можна було продовжити, оскільки Позивач зазначав, що повинен продати свою нерухомість і за отримані кошти купити його дачу. Згодом вони з Позивачем домовилися про надання йому більшої суми завдатку, але з нотаріальним оформленням. Тому 26.10.2017р. він звернувся в ЦНАП м. Івано-Франківська із заявою про надання йому витягу з Державного Земельного Кадастру. На заяву він отримав відповідь Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 27.10.2017р. б/н про те, що у базі НКС відсутній файл з даним кадастровим номером та запропоновано отримати послугу державної реєстрації земельної ділянки. 14.12.2017 року йому було надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із зміненим кадастровим номером. Також було надано лист-довідку Головного управління Держгеокадастру від 14.12.2017р. б/н про те, що попередній кадастровий номер :11:001:0144, вказаний у його державному акті від 09.01.2009р. є невірним, а вірним є номер :11:001:0123. З цією інформацією він звернувся до ОСОБА_1 , повідомивши, що можна перейти до укладання нотаріальної угоди про завдаток, однак почув звинувачення в «махінаціях», а також вимогу повернути вже отриманий завдаток 500 доларів США, на що він категорично відмовився, описавши йому всі вказані вище обставини і те, що він не вчиняв жодних «махінацій» бо це одразу ж виявиться при перевірці документів нотаріусом, однак Позивач нічого не хотів чути і вимагав повернути гроші. Тому, заперечуючи проти надуманих і безпідставних «аргументів» Позивача щодо невідповідності закону його правовстановлюючих документів на дачну ділянку, після відмови Позивача від угоди купівлі-продажу дачної ділянки, майже через рік він продав її згідно договору купівлі-продажу від 11.09.2018р. №852, посвідченого приватним нотаріусом Дузінкевич Л.Б., використовуючи ті ж самі документи - державний акт від 09.01.2009р., згаданий вище лист Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 14.12.2017р. №б/н та витяг з реєстру речових прав ДЗК від 04.05.2018 року. Позивач звинувачує його в тому, що він продав земельну ділянку іншій особі без його повідомлення і тим самим він нібито порушив умову продажу дачної ділянки йому, що не відповідає дійсності, оскільки у своєму листі від 04.02.2018 року позивач сам відмовився від виконання своїх зобов`язань, звинувативши його у відсутності належних документів на дачну ділянку і вимагаючи повернути завдаток та своїм листом від 16.02.2018р. він повідомив Позивача, що всі його документи відповідають законодавству і запропонував йому зробити офіційну експертизу цих документів у будь-якого нотаріуса чи іншого фахівця на вибір Позивача, зазначивши при цьому, що у випадку визнання його документів нікчемними - одразу ж поверне завдаток. Крім того, він навіть запропонував йому знижку при купівлі дачі 1000 доларів США, а також повідомив, що у випадку відмови від пропозицій буде змушений повторно виставити дачу на продаж і лише після цього він буде мати можливість повернути йому завдаток. Оскільки більше жодного письмового чи усного повідомлення від Позивача про згоду він не отримував, тому сприйняв це як відмову від його пропозицій і відсутність заперечень проти продажу дачної ділянки іншому покупцю. Позивач збільшуючи свої позовні вимоги з 500 доларів США до 1000 доларів CШA, обгрунтував це витратами від інфляції та пенею, хоча у них немає жодних договорів купівлі-продажу чи договорів позики, де б він вказував, що отримав позику чи будь що інше від гр. ОСОБА_1 . Оскільки порушення виконання зобов`язання відбулося з вини Позивача, тому згідно ст. 571 ЦК України настає правова відповідальність, а саме, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника (в даному випадку ОСОБА_1 ), завдаток залишається у кредитора (в даному випадку ОСОБА_2 ). Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.64-68).

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. 04.10.2021 та 15.11.2021 року року від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Судові засідання тричі відкладались, у зв`язку з неявкою відповідача. 01.08.2022 року представник відповідача вкотре подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням відповідача в лавах ЗСУ в зоні активних бойових дій. Однак належних доказів того, що відповідач на сьогоднішній день перебуває у складі Збройних Сил України суду не надано, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в письмових поясненнях на позовну заяву, просив розгляд справи проводити без участі представника.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мав намір придбати нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер::11:001:0144 з будинком в садівничому кооперативі «Калиновий гай» в с.Вовчинець, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , що не заперечується відповідачем.

Як свідчить розписка від 29.08.2017, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 завдаток в сумі 500 доларів США в рахунок майбутньої купівлі дачної земельної ділянки з будинком в садівничому кооперативі «Калиновий гай» в с.Вовчинець (а.с. 116).

У подальшому, ОСОБА_1 листом від 04.02.2018 повідомив ОСОБА_2 про те, що у зв`язку із тим, що з серпня 2017р. по грудень 2018 р. він своєчасно не надав Позивачу відповідних документів для оформлення договору купівлі продажу, покупець ОСОБА_3 враховуючи короткочасне перебування на Україні відмовилась купити у Позивача квартиру, відповідно він в свою чергу не мав змоги купити у нього дачну земельну ділянку з будинком, тому просив повернути йому в строк до 22.02.2018 сплачений аванс в розмірі 500 доларів США (а.с. 9-10).

16.02.2018 року ОСОБА_2 на вимогу про повернення завдатку, повідомив ОСОБА_1 , про те, що у випадку його відмови від виконання зобов`язання купівлі його дачі, він не заперечує проти повернення 500 дол. США одразу ж після її продажі, оскільки дачі в зимово-весняний період практично не продаються, а тому просив надати йому час до 31.06.2018 року (а.с.5).

З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вбачається, що власником земельної ділянки №:11:001:0123 з 23.07.2019 року є ОСОБА_9 (а.с.7).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона була покупцем квартири позивача. Однак, квартиру відмовилась купляти, оскільки на земельну ділянку, яку позивач мав придбати у відповідача документи не були готові.

Як встановлено судом, та підтверджується зокрема відповідачем, 29.08.2017 він отримав від ОСОБА_1 завдаток в сумі 500 доларів США в рахунок майбутньої купівлі дачної ділянки за адресою: с.Вовчинець, Івано-Франківської міської ради. У подальшому ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з вимогою повернути передані йому грошові кошти про що свідчить їх листування, додане до матеріалів справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Стаття 570 ЦК України передбачає, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Частина 1 ст.571 ЦК України передбачає, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

При цьому згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Тобто купівля-продаж нерухомого майна передбачає укладення договору в письмовій формі.

В даному випадку договір купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено не було, натомість вони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому. Жодних попередніх договорів з приводу купівлі-продажу нерухомого майна не укладали, спосіб забезпечення зобов`язання у вигляді завдатку, його суми, між собою не узгоджували.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.07.2018 по справі № 461/5297/16-ц правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі №711/5065/15-ц зробив наступні висновки про те, що сума, яка названа в розписках завдатком, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме: не укладено договору купівлі-продажу, на виконання якого передано кошти. Окрім того, суд дійшов висновку, що аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

У постанові від 04.08.2021 по справі № 640/17086/18 Верховний Суд висловив позицію, відповідно до якої ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається власникові.

Оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було укладено жодного письмового договору купівлі-продажу нерухомого майна з умовою його забезпечення завдатком в розмірі 500 доларів США, передана ОСОБА_1 сума коштів є авансом та підлягає поверненню.

Отже, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов`язання випливає із договору, укладеного сторонами.

Посилання відповідача на те, що саме з вини позивача сторони не уклали основний договір, а тому позивач втратив право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

У свою чергу відповідач не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Також у цьому випадку не застосовуються положення ст. 625 ЦК України, оскільки між сторонами було відсутнє грошове зобовязання.

А тому, вимоги позивача щодо стягнення подвійного розміру суми сплаченою ним за розпискою, 3% річних, витрат від інфляції та пені не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 500 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день звернення до суду становить 14 136,40 грн., у зв`язку з чим даний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн та 4000,00 грн - витрати на правничу допомогу, які належним чином підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст.546, 549, 570, 571, 611, 625 ЦК України, ст.12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про стягнення грошових коштів, переданих в якості завдатку у розмірі 1 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06.08.2020 року становить 28 702,80 грн.; стягнення витрат за 3% річних, витрат від інфліції та пені в розмірі 4 345, 06 грн., стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.; стягнення судового збору - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - 500 (п`ятсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день звернення до суду становить 14 136 (чотирнадцять тисяч сто тридцять шість) гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - 4 000 грн. витрат на правову допомогу та 840, 80 грн. витрат по оплаті судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 08.08.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.