05.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/6134/15-ц
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6134/15-ц
Номер провадження 6/205/21/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі Ѕ частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного осуду м. Дніпропетровська з заявою про відстрочення на один рік виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року, яка перебуває на виконанні Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Заява, з урахуванням уточненої заяви від 25 квітня 2022 року, обґрунтована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року, зокрема, ОСОБА_1 виділено в натурі Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 та зобов`язано підвести газопостачання.

ОСОБА_1 частково виконано рішення суду, крім підведення газопостачання.

Так, звернувшись до АТ «Дніпрогаз», ОСОБА_1 повідомили щодо неможливості укладення договору про розподіл природного газу за однією поштовою адресою за двома співвласниками та без надання іншим співвласником правовстановлюючих документів.

Оскільки рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 21 серпня 2021 року відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності через наявність описок у судових рішеннях, ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду з заявою про виправлення описки у постанові суду.

15 лютого 2022 року Дніпровським апеляційним судом її заяву задоволено, однак, через введення воєнного стану на території України було змінено порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, тому інші державні реєстри для перевірки відомостей щодо нерухомого майна не працюють, у зв`язку з чим зареєструвати право власності на нерухоме майно за рішенням суду неможливо.

Співвласник будинку ОСОБА_2 на письмові заяви ОСОБА_1 необхідні документи до АТ «Дніпрогаз» не надає, через що заявником подано позов до суду для вирішення цього питання у судовому порядку.

На підставі викладеного просить відстрочити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 рокуна один рік.

Від заявника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила проводити судове засідання за її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату розгляду заяви, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

За таких обставин суд розглядає заяву без участі учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи та заяви ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково, зокрема, визнано за ОСОБА_1 право власності на 46/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається серед іншого з квартири АДРЕСА_2 у житловому будинку, за ОСОБА_2 визнано право власності на 54/100 частин вказаного домоволодіння, зобов`язано ОСОБА_1 провести наступні переобладнання: нововлаштоване приміщення площею 5.5 кв.м. поєднати з приміщенням кладової 1-6 (3.6 кв.м.) для влаштування приміщення кухні площею 9.1 кв.м. В нововлаштованому приміщенні кухні встановити газову плиту та мийку, підвести газо- та водопостачання; переобладнати віконний проріз в дверний проріз для входу до квартири АДРЕСА_2 , встановити подвійний дверний блок; розібрати дверний проріз між приміщеннями кладової 1-6 та приміщенням 1-5; в приміщенні 1-5 (22.6 кв.м.) встановити перегородки для влаштування 3-х приміщень: приміщення вхідного коридору плошею 3.3 кв.м., приміщення житлової кімнати площею 15.0 кв.м. та приміщення санвузла площею 4.3 кв.м., встановити дверні блоки; по квартирі АДРЕСА_2 виконати систему опалення та водопостачання.

Постанова суду набрала законної сили 28 травня 2020 року.

У заяві про відстрочення виконання зазначеної постанови ОСОБА_1 просить відстрочити виконання постанови в частині її зобов`язання підвести газопостачання.

За виконавчим листом, виданим 05 червня 2020 року на виконання судового рішення в частині зобов`язання ОСОБА_1 провести переобладнання державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 25 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № 63744059 (т. 4, а.с.143).

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, постанова Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року без змін (т.4 а.с.229-243).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог частин 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання відстрочення або розстрочення виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Слід відмітити також, що в абзаці 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК (яка є аналогічною до ст. 435 чинного ЦПК України) їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення заявник посилається на те, що в неї не зареєстровано право власності на виділену їй частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що перешкоджає укладенню договору з розподілу природного газу, а також ОСОБА_2 не надає до АТ «Дніпрогаз» правовстановлюючі документи.

На підтвердження вказаного заявник надала відповіді на її звернення до АТ «Дніпрогаз», в яких зазначено, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу газу з побутовим споживачем, та відповідно до даних товариства за адресою: АДРЕСА_1 значиться особовий рахунок на ім`я іншої особи (т. 6, а.с.54), якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників за умови письмової згоди всіх інших співвласників (т. 6, а.с. 75).

Враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року визнано право власності ОСОБА_1 на окрему частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а право спільної часткової власності на домоволодіння припинено, посилання як на підставу неможливості виконання постанови не надання ОСОБА_2 документів до АТ «Дніпрогаз» та неможливості укладення договору про розподіл газу на належний їй об`єкт нерухомого майна, право власності на який визнана за заявником, судом не приймається, оскільки ОСОБА_1 мала можливість звернутися до державного реєстратора для державної реєстрації права власності.

Як зазначалося вище, постанова Дніпровського апеляційного суду, якою, зокрема, визнано право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно набрала законної сили 28 травня 2020 року.

Відповідно до ст. 129? Конституції України судове рішення є обов`язковим для виконання.

Для реєстрації права власності за рішенням суду ОСОБА_1 звернулася лише 10 серпня 2021 року.

16 серпня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відмовлено у державній реєстрації у зв`язку з опискою в постанові Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2022 року (т.6 а.с.40).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові суду від 28 травня 2020 року задоволено, описки виправлено (т. 5 а.с.102-110).

Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164» як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, ОСОБА_1 зазначила, що право власності неможливо зареєструвати та внести відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2022 року № 364 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 209.

З урахуванням викладеного та того, що з набрання постановою від 28 травня 2020 року вже пройшло майже два роки, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для відстрочення виконання судового рішення не є такими, що істотно ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду, тому відсутні підстави для відстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року.

Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Оскільки матеріали справи не містять, а судом не встановлено виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні рішення суду, наявність яких робила б його виконання неможливим чи ускладненим, то у зв`язку з цим вимоги заяви про відстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року є безпідставними та суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 247, 258-260, 353, 435 ЦПК України ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі Ѕ частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Г.Остапенко

.