Провадження № 2/497/28/22
28.07.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Раца В.А.,
секретаря Божевої І.Д.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
15.04.2021 року представник позивача - адвокат Самойленко П.М., який діє на підставі довіреності від 29.01.2019 року (а.с.4) звернувся шляхом формування документу в системі "Електронний суд" до Київського районного суду м.Одеси (цивільна справа надійшла до Болградського районного суду Одеської області за підсудністю 03.09.2021 року) з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з нього на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 12 106,98 грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 грн., мотивуючи тим, що 31.07.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1176186. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Так, 02.02.2018 року о 22:55 годині в м.Одеса по вул.Академіка Гамалея 82, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керування ОСОБА_2 та автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок цієї пригоди, застрахованому транспортному засобу «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Постановами Київського районного суду м.Одеси від 02.03.2018 року та 04.04.2018 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого автомобіля «Renault», ОСОБА_5 звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/1176186. Виконуючи взяті на себе зобов`язання, на підставі страхового акту №ОЦ/123/450/18/0066 від 20.04.2018 року власнику автомобіля «Renault» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 106,98 грн. З моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не було повідомлено страховика про вищезазначену пригоду у встановлений законом строк, тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АМ/1176186. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АМ/1176186 від 31.07.2017 року. Добровільно сплатити страхове відшкодування відповідач не бажає, тому позивач був вимушений звернутися до суду з цім позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його представник до суду не з`явилися, позивач 10.05.2022 року надав до суду заяву шляхом формування в системі «Електронний суд» про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Окрім цього зазначає, що відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 3 000,00 грн. та додав дві квитанції на суму 2 000,00 грн. та 1 000,00 грн. (а.с.102-104).
Позивач 28.07.2022 року надав шляхом формування в системі «Електронний суд» до суду заяву про уточнення позовних вимог, клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також клопотання про долучення доказів, позовні вимоги уточнив просив врахувати сплачену відповідачем добровільно суму відшкодування в розмірі 5 500,00 грн, тому просив стягнути 6 606,98 грн. - заборгованості, 908,00 грн. - сплаченого судового збору та 3 500,00 грн. - витрат на правову допомогу, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 01 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 (Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1176186.
У відповідності до умов вказаного Полісу страхувальник ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
02 лютого 2018 року о 22 годині 55 хвилин водій ОСОБА_2 в м.Одеса по вул.Академіка Глушко, біля будинку № 82, керуючи автомобілем марки «DAEWOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не зменшив швидкість для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RENUALT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . На місце дорожньо-транспортної пригоди прибули працівники Управління патрульної поліції в Одеській області та склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю від НПУ (а.с.13-14).
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «RENUALT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Київського районного суду м.Одеса від 02.03.2018 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Також постановою цього самого суду від 04.04.2018 року було виправлено технічну описку в постанові від 02.03.2018 року (а.с.15,16).
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових Інтересів страхувальників.
Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Встановлено, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «RENUALT», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », - ОСОБА_5 - звернувся до Одеської дирекції ГРУ ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/1176186.
Так, на підставі страхового акту № ОЦ/123/450/18/0066 від 20.04.2018 року ПрАТ «УПСК» було виплачене ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі: 12 106,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1942 від 20.04.2018 року (а.с.19).
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно п.п. «ґ», «д» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п.п. «ґ»); якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу вперіод, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування) (п.п.«д»),
В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено ПрАТ «УПСК» (Страховика) про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч. 6 ст.261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 20 квітня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1942 від 20.04.2018 року.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві ОСОБА_2 29.05.2018 року за вих.№РУ/18/0066 було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, проте в добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість (а.с.20).
Судом встановлено, що 01.10.2020 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та Суб`єктом підприємницької діяльності Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. При цьому відповідно до договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами (а.с.7-9).
В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/1176186 від 31.07.2018 року (а.с.10-11).
Згідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншого особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908,00 грн. і підтверджені платіжним дорученням № 31 від 15.04.2021 року (а.с.25), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 512, 514, 993, 1166, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст.5,12, 13, 81, 89, 137. 141, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, суд, -
Позов (уточнені позовні вимоги від 28.07.2022 року) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , юридична адреса АДРЕСА_2 , (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 6 606 (шість тисяч шістсот шість) гривень 98 копійок, та судові витрати 4 408,00 гривень, а всього 11 014 (одинадцять тисяч чотирнадцять) гривень 98 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца