РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Товстоус Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позовних вимог заначивши наступне.

23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №16765 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 131 грн. 89 коп. На підставі вказаного виконавчого напису 11.08.2021 року державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Семеновою Т.В. відкрито виконавче провадження №66422621, накладений арешт на майно боржника, звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, стягнуто з боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 176 грн. 20 коп.

На думку позивача при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено його права та охоронювані законом інтереси, які підлягають відновленню та захисту судом у встановленому законом порядку. Так, позивач зазначив, ним не укладалося жодних кредитних договорів з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», кредитних коштів він не отримував, а про наявність спірного кредитного договору дізнався лише під час утримання частини доходів з заробітної плати у серпні 2021 року. З огляду на викладене, заборгованість відповідно до якої вчинено виконавчий напис не може вважатися безспірною, оскільки розмір вказаної заборгованості не підтверджено ані нотаріально укладеним договором, не визнається боржником, який в свою чергу, не отримував жодного повідомлення вимоги про її наявність та його обґрунтування.

Враховуючи викладене позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №16765 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 131 грн. 89 коп.; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, які були утриманні за оспорюваним виконавчим написом у розмірі 6 035 грн. 36 коп. та судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи.

Одночасно з позовом, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №16765, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.23.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість у розмірі 14 131 грн. 89 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2021 заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 16765, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М від 23.09.2020 року, до набрання законної сили рішення у цій справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Витребувано від Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином завірену копію виконавчого провадження №66422621 з примусового виконання виконавчого напису №16765, вчиненого 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 14 131, 89 грн. та документів на підставі яких було видано вказаний виконавчий напис; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 23.09.2020 року зареєстрований в реєстрі за №16765; витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 23.09.2020 року зареєстрований в реєстрі за №16765.

27 січня 2022 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 28.12.2021 від Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №66422621 від 06.02.2021 року.

26 січня 2022 року на адресу суду від директора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворського Р.І. надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді та заява про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрованого за №16765 від 23 вересня 2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Крім цього, на виконання ухвали суду від 28.12.2021 року надано виписку з рахунку ОСОБА_1 та копію Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 з реєстром заборгованості.

28 січня 2022 на адресу суду від директора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворського Р.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд, відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 6 035 грн. 36 коп., оскільки доводи позивача в цій частині не підтверджуються фактичними обставинами справи, позивачем не надано доказів того, що вказані кошти були перераховані саме за банківськими реквізитами ТОВ «ФІНПАРОМ МАРКЕТ». Зазначає, що грошові кошти у розмірі 6 035 грн. 36 коп. на розрахункові рахунки відповідача не надходили.

Ухвала Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2021 року, якою було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 23.09.2020 року зареєстрований в реєстрі за №16765 неодноразово направлялась на адресу приватного нотаріуса проте отримана ним не була та відповідно і не була виконана.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. У відзиві на позовну заяву зазначив, що просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення на позовну заяву не надали.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В силу положень ст.202 ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається.

Оскільки від позивача ОСОБА_1 згода на врегулювання спору за участю судді до суду не надходила, суд не вбачає підстав для врегулювання спору за участі судді у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №16765, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, буд.9-А, офіс 204, , якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет», код платника податків згідно з , відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та кредит», код платника податків згідно з , на підставі Договору про відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №015-Р/019879 від 04 серпня 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 .

Стягнення проводиться за період з 11 червня 2018 по 23 вересня 2020 року. Сума, заборгованості у розмірі 14 081 грн. 89 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 50 грн. 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 14 131 грн. 89 коп. становить 8 260,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 2 700 грн. 01 коп., заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією у розмірі 99 грн.50 коп., плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 50 грн. 00 коп.

З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Із наданої суду копії матеріалів виконавчого провадження встановлено, що за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису №16765 виданого 23.09.2020 року постановою державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Семеновою Т.В. відкрито виконавче провадження №66422621.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Як зазначає позивач і це не було спростовано відповідачем, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок відповідає постановам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 № 158/2157/17.

Оскільки вказана обставина є самостійною підставою для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 23 вересня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за № 16765, таким, що не підлягає виконанню, позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім цього, представником відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було подано заяву про визнання позовних вимог в частини визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

Одним із випадків відпадання підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності збоку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером №1914 від 30 серпня 2019 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна.

Вказаний правовий висновки зроблений Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18, від 08 вересня 2021 року у справі 201/6498/20.

З приводу доводів представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 6 035 грн. 36 коп. суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Семеновою Т.В. від 11.08.2021 в рамках виконавчого провадження №66422621 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

Позивач зазначив, що в рамках вказаного виконавчого провадження з нього на користь відповідача було утримано 6 035 грн. 36 коп. Згідно Довідки про доходи, виданої Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області від 08.11.2021 за період з серпня 2021 по жовтень 2021 року з заробітної плати ОСОБА_1 сплачено борг у розмірі 6 035 грн.36 коп. за виконавчим провадженням №66422621.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, представником відповідача не надано суду доказів на підтвердження того, що вказані грошові кошти не надходили на рахунок ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 6 035 грн. 36 коп.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Директором ТОВ «Фінпром маркет» Яворським Р.І. до суду подано заяву про часткове визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 50% судового збору за подання позовної заяви та 50% судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з цим, як вбачається з поданої заяви відповідач позовні вимоги визнає частково, а тому підстави для застосування вказаної норми відсутні.

За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 судом задоволені в повному обсязі, позивач від сплати судового збору звільнений, суд вважає за необхідне відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь держави витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а всього 1362,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 76-81, 141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 16765 від 23.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНПРОМ МАРКЕТ заборгованості у розмірі 14 131 гривень 89 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНПРОМ МАРКЕТ на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 6 035 (шість тисяч тридцять п`ять) гривень 36 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНПРОМ МАРКЕТ на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 липня 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНПРОМ МАРКЕТ (, адреса: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, буд.9А, офіс 204).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (адреса: м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.6/5);

Третя особа: Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (адреса: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Залізнична, буд.9-А).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко