Провадження № 2-з/761/864/2022
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К РА Ї НИ

03 серпня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Романишеної І.П., за участю секретаря Войновського О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову за позовною заявою представника позивача Невмержицької Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства "СЕТАМ", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2022 до суду разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що спір між сторонами виник внаслідок права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 , яка була реалізована на електронних торгах в порядку звернення стягнення на майно боржника, який ніколи не був власником спірної квартири. Так, відсутність обмежень щодо розпорядження спірною квартирою теперішнім її володільцям, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчудження вказаної квартири, що зумовить необхідність вчинення позивачем додаткових зусиль з метою захисту порушеного права, зокрема, звернення із позовом до нового власника.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача. При цьому відповідно до вимог частини 3 статі 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із змісту позову, спірна квартира була виставлена приватним виконавцем Ліліцьким Р.В. в рамках виконавчого провадження №65386873 на електронні торги, внаслідок яких 24.06.2021 квартира АДРЕСА_1 була відчужена, що підтверджується протоколом електронних торгів №546179 від 12.07.2021. Так, переможцем вказаних торгів було визначено ОСОБА_2 , якому надалі було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, так за змістом вказаного свідоцтва попереднім власником квартири був ОСОБА_3 . Представник позивача стверджує, що ОСОБА_3 ніколи не був власником спірного майна, а лиш був його титульним володільцем на підставі недійсного правочину.

Суд вважає, що через ризик подальшого відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та може призвести до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Те, що особа ще не вчинила дії, які могли би підтвердити намір відчужити це майно, не спростовує того, що у відповідача як одноосібного власника наявна можливість вільно розпорядитись спірним нерухомим майно, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Зокрема, таких висновків дійшла велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи постанову від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позов про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, яке стало підставою набуття відповідачем майна, а тому ймовірне рішення про задоволення позову може мати наслідком зміну власника такого майна, суд дійшов висновку, що заявником доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі у разі відчуження відповідачем спірного майна, ускладнення захисту прав та інтересів заявника без вжиття таких заходів, та про обґрунтованість доводів заявника про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує наявність зв`язку між арештом спірної квартири та позовними вимогами, які пред`явлені позивачем, а також співмірність таких заходів, зокрема те, що арешт вказаної квартири, щодо якої між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, яке носить тимчасовий характер.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Представником позивача обґрунтовано наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1-3 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст.154 ЦПК України, відсутні.

Поряд із цим, суд роз`яснює учасникам судового розгляду, що згідно із вимогами ч. 6 статті 154 ЦПК України вони мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З огляду на зазначене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-154,259,260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 88 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 91.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Дані про стягувача:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дані про боржника:

ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ І.П РОМАНИШЕНА