Романівський районний суд Житомирської області
26 липня 2022 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, -
В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про визнання недійсним договору про відчуження транспортного засобу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 від 27 липня 2021 року.
Позов мотивований тим, що позивач та ОСОБА_3 під час шлюбу у квітні 2018 року на підставі договору купівлі-продажу придбали автомобіль Opel Vectra С (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , рік випуску 2003, сірого кольору), який було оформлено на останнього. 27 липня 2021 року ОСОБА_3 без згоди позивача відчужив спірний транспортний засіб ОСОБА_4 . Вказаний правочин виходить за межі дрібного побутового, позивач не надавала згоди на реалізацію автомобіля, тому він є недійсним.
Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2021 року вирішено дану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено строк для подання учасниками справи заяв по суті справи.
Заперечуючи відносно наведених позивачем обставин, відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову.
В строк для подання відзиву, відповідач ОСОБА_4 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу автомобіля Opel Vectra С (реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , рік випуску 2003, сірого кольору).
У відповіді на відзив позивач вказала на порушення порядку черговості подання заяв по суті справи та необхідності залишення без розгляду заперечення, поданого ОСОБА_3 .
Позивач також подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просила зустрічну позовну заяву повернути заявнику через порушення вимог частини другої статті 193 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
15 березня 2022 року Романівським районним судом Житомирської області постановлено ухвалу, згідно якої прийнято рішення про перехід від розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Позивач та її представник в підготовчому засіданні заперечили проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом. Відповідачі просили об`єднання в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.
Щодо призначення справи по суті учасники справи та представник позивача не заперечили.
Згідно частини першої статті 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Частиною другою статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити дійсні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.
Відповідно до частини першої, третьої статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.
Звертаючись до суду з первісним позовом про визнання недійсним договору про відчуження транспортного засобу, як на підставу своїх вимог, позивач посилається на відсутність її згоди на реалізацію автомобіля, який був придбаний під час шлюбу. Тобто вимоги первісного позову виникли з питання здійснення права подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 заявила вимоги щодо стягнення коштів за договором купівлі-продажу транспортного засобу. Тобто вимоги зустрічного позову виникли з питання правових наслідків, пов`язаних з правочином, та мають відмінний від основного позову предмет доказування, що негативно впливає на виконання судом основного завдання цивільного судочинства, визначеного у статті 2 ЦПК України.
При цьому, викладаючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_4 викладає їх під умовою (у разі задоволення позову ОСОБА_1 ), тобто ставить залежність обраного нею способу захисту від результатів розгляду справи, що є неприпустимим.
Заявлені зустрічні вимоги не спрямовані на захист порушеного права, а стосується за своїм змістом запереченнями проти доводів позову, який ще не розглянутий по суті. Ухвалене за наслідком розгляду такого позову рішення суду не має самостійного юридичного значення без вирішення позову ОСОБА_1 , а обраний відповідачем ОСОБА_4 в цій частині спосіб захисту за своїм змістом лише є частковим визнання позову, який відповідно до принципу пропорційності не має розглядатися судом у обраній нею процесуальній формі з огляду на невідповідність його критеріям щодо ефективного та своєчасного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів впродовж розумного строку.
Виходячи з предмету спору за первісним позовом, характеру спірних правовідносин, підстав звернення з таким позовом, і аналізуючи вимоги, що заявляються як зустрічні, суд приходить до висновку, що вони не є по своїй суті зустрічними, хоча і заявлені у спорі між тими самими сторонами. Зазначені зустрічні вимоги є окремими самостійними позовними вимогами.
Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, а також заслухавши думку сторін та представника позивача, суд приходить до висновку про необхідність відмовити відповідачу ОСОБА_4 у прийнятті зустрічної позовної заяви, що не позбавляє останню права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.
Таким чином відсутні підстави для прийняття зустрічного позову, зазначені у частині другій статті 193 ЦПК України.
Щодо тверджень позивача про порушення порядку черговості подання заяв по суті справи відповідачем ОСОБА_3 суд зауважує, що у відповідності до вимог статті 178 ЦПК України останнім було подано до суду саме відзив на позовну заяву, незважаючи на той факт, що дана заява по суті справи містить назву «заперечення».
Враховуючи вищевикладене, з огляду на вчинення всіх дій, необхідних для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Керуючись статтями 193, 194, 197, 200, 257-260 ЦПК України, суд, -
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення коштів повернути ОСОБА_4 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає зверненню до суду з окремим позовом на загальних підставах.
Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та призначити справу до судового розгляду по суті на 18 серпня 2022 року на 10 годину в залі судових засідань № 1 в приміщенні Романівського районного суду Житомирської області, про що повідомити учасників справи та представника позивача.
Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви заявникові може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.В. Ковальчук