Справа №443/110/22
Провадження №2/443/357/22
РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 3/20 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її рідними братом та сестрою. Відповідно до витягу з погосподарської книги №740 від 12.11.2019 року по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, де на той час були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 - мати сторін по справі та голова колгоспного двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 батько сторін по справі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 брат позивача, ОСОБА_6 дід сторін по справі по материній лінії, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 бабуся сторін по справі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, однак нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 є колгоспним двором та власністю його членів, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом.

17.11.2021 року рішенням Жидачівського районного суду Львівської області по справі №443/182/20 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 17/20 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В описовій частині вказаного рішення зазначено, що «другою померла мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої належна їй частка в майні колгоспного двору підлягала поділу між спадкоємцями першої черги, якими були її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та які у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини по 3/20 кожному». Таким чином, судовим рішенням було констатовано факт прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_4 у розмірі 3/20 частини від усього будинковолодіння.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.02.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача адвоката Лешеги В.В. надійшло клопотання, згідно якого просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, 22.03.2022 року подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить їх задоволити. Крім того просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилася, 08.04.2022 року подала заяву, згідно якої повідомляє, що позовні вимоги визнає та просить їх задоволити. Крім того просить розглянути справу у її відсутності.

Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 82 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2021 року у справі №443/182/20 (провадження 2/443/582/21) позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 17/20 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . В решті заявлених позовних вимог відмовлено (а.с.4-8).

Вказаним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2021 року у справі №443/182/20 (провадження 2/443/582/21) встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 27.07.1989 виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів № 210 від 20.07.1989, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 ..

Згідно витягу з по господарської книги с. Бринці Загірні виданого виконавчим комітетом Ходорівської міської ради № 740 від 12.11.2019, будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 рахується за громадянами: ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , господарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.1953, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний запис за № 11.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.12.1974 ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ..

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.12.1977 ОСОБА_6 та ОСОБА_12 уклали шлюб 23.12.1977 про що зроблено запис за № 29. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 17.12.1974 ОСОБА_5 та ОСОБА_10 одружились 29.05.1963, про що зроблено відповідний запис за № 13, після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_14 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 08.04.1964 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що зроблено відповідний запис № 17, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 23.07.1983 ОСОБА_15 та ОСОБА_2 уклали шлюб 23.07.1983 про що зроблено запис № 16. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_16 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 10.05.1969 ОСОБА_17 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 про що зроблено відповідний запис за №20, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 08.10.1988 ОСОБА_18 та ОСОБА_17 уклали шлюб 08.10.1988 про що зроблено запис за № 13 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_19 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 10.01.1973 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 про що зроблено запис за № 55. Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 виданого 01.09.2006 Вибранівською сільською радою Жидачівського району Львівської області ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 28.

Довідкою про підтвердження спадщини виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради від 12.11.2019 за № 736, постійно був прописаний та проживав по АДРЕСА_1 до дня смерті яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . Господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір». Заборони і арешту на належний йому на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та середню земельну частку, пай, на земельну ділянку розміром 2,34 га , що розташована на території Вибранівської сільської ради немає. У Вибранівській сільській раді заповіт від ОСОБА_6 не посвідчувався. По АДРЕСА_1 на день його смерті були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зять ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 19.09.2008 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 роки, про що зроблено відповідний актовий запис № 22 та Вибранівською сільською радою Жидачівського району Львівської області видано свідоцтво.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 53472144 від 27.09.2018, після смерті ОСОБА_4 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53472151 від 27.09.2018, після смерті ОСОБА_4 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно Витягу в Спадковому реєстрі № 53472229 від 27.09.2018 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є : реєстрація спадкової справи № 63061072. Спадкодавець ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 27.09.2018 №877 ОСОБА_2 звернувся в Жидачівську ДНК Львівської області та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім ОСОБА_2 спадкоємцями є діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Згідно заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 14.03.2009 ОСОБА_1 звернулася в Жидачівську ДНК Львівської області та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім ОСОБА_1 спадкоємцями є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які фактично прийняли спадщину.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 05.12.2019 вона відмовилась від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 в користь дітей померлої: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Довідкою про підтвердження спадщини виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради від 12.11.2019 за № 739, постійно була прописана та проживала по АДРЕСА_1 до дня смерті яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_4 . Заборони і арешту на належний йому на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та середню земельну частку, пай, на земельну ділянку розміром 2,34 га, що розташована на території Вибранівської сільської ради немає. У Вибранівській сільській раді заповіт від ОСОБА_4 не посвідчувався. По АДРЕСА_1 на день її смерті були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_7 - померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 від 12.05.2009 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 років, про що Вибранівською сільською радою Жидачівського району львівської області видано свідоцтво та зроблено відповідний актовий запис за № 12.

Довідкою про підтвердження спадщини виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради від 12.11.2019 за № 738, постійно був прописаний та проживав по АДРЕСА_1 до дня смерті яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір». Заборони і арешту на належний йому на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та майно немає. У Вибранівській сільській раді заповіт від ОСОБА_5 не посвідчувався. По АДРЕСА_1 на день його смерті були зареєстровані та проживали син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та теща ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_13 виданого повторно 27.07.2021 Жидачівським відділом ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 87 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 31.

Довідкою про підтвердження спадщини виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради від 12.11.2019 за № 737, постійно була прописана та проживала по АДРЕСА_1 до дня смерті яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 . Господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір». Заборони і арешту на належний йому на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та середню земельну частку, пай, на земельну ділянку розміром 2,34 га , що розташована на території Вибранівської сільської ради немає. У Вибранівській сільській раді заповіт від ОСОБА_7 не посвідчувався. По АДРЕСА_1 на день її смерті був зареєстрований та проживав онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_2 , як члену колгоспного двору належала частка у розмірі 1/5, оскільки членами колгоспного двору було п`ятеро осіб, окрім нього, ще ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Першим помер дідусь позивача та батько його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому належала 1/5 частка в майні колгоспного двору, відтак після його смерті належна йому частка в порядку спадкування за законом підлягала спадкуванню порівну його донькою ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_7 (1/5:2=1/10), які були спадкоємцями першої черги та на момент смерті останнього постійно проживали із ним, а відтак згідно положень ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, а тому кожна, умовно стала власницею 3/10 частки в майні колгоспного двору, оскільки їм як членам колгоспного двору належала по 1/5 частки кожній. (1/5 + 1/10)

Другою померла мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої належна їй частка в майні колгоспного двору підлягала поділу між спадкоємцями першої черги, якими були її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та які у шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини по 3/20 кожному (3/10:2=3/20). Таким чином, ОСОБА_2 фактично став власником 7/20 часток у майні колгоспного двору, оскільки йому як члену колгоспного двору належала 1/5 частка та 3/20 він успадкував після смерті матері ОСОБА_4 .

Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №520/11429/17, про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Обставини, зазначені у позовній заяві підтверджуються також наявними в матеріалах справи документами, а саме: заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 14.03.2009 року (а.с.11); копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_11 від 19.09.2008 року (а.с.13); копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_2 від 17.12.1974 року (а.с.14); копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 08.04.1964 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 23.07.1983 року (а.с.15); витягом з по господарської книги с. Бринці Загірні виданого виконавчим комітетом Ходорівської міської ради № 740 від 12.11.2019 року (а.с.16); довідками про підтвердження спадщини №586, №587, №588, та №589 від 01.10.2019 року (а.с.17-20); копією технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.21); копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 27.07.1989 виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів № 210 від 20.07.1989 року (а.с.22).

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом

Однак, постановою завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. №388/02-31 від29.11.2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який є спадковим майном та власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом (а.с.12).

Відтак, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_4 та у встановлений Законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка як встановлено вищезгаданим рішенням суду складається з 3/20 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , тобто фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст.ст.41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст.392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Таким чином, судом встановлено, що позивач у справі позбавлена можливості у позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на частину майна колгоспного двору, оскільки у нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у майні колгоспного двору, зокрема у зв`язку із тим, що померла ОСОБА_4 не була останнім членом колгоспного двору.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідачі позов визнали, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/20 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка