Справа № 296/6518/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участі секретаря Алексеєнко В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Мельнічук Ю.В.

розглянувши матеріали справи ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Житомирській області, Житомирської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Житомирській області, Житомирської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури в розмірі 100000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що з травня 2015 позивач постійно проживає за межами території України в Республіці Польща. В січні 2018 року йому стало відомо, що на розгляді в Корольовському районному суді м. Житомира перебуває цивільна справа № 296/4958/17 за позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення боргу за договором позики та заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики (розпискою) в сумі 7 286 475,28 грн., що еквівалентно 280 000 дол. США та 8000 грн. судового збору. Після чого ОСОБА_4 звернувся із заявою до Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області (Богунський ВДВС м. Житомир) про відкриття виконавчого провадження з виконання даного рішення суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.04.2018, заочне рішення від 17.10.2017 скасоване. Виконавче провадження на цій підставі завершено. Позивач зазначив, що на момент завершення виконавчого провадження, належні йому на праві власності частини будинків за адресою мого проживання були арештовані та готувались до примусової реалізації через прилюдні торги. Своїми умисними діями ОСОБА_4 шахрайським шляхом мав намір незаконно отримати від реалізації належного ОСОБА_3 нерухомого майна грошові кошти в особливо великому розмірі - більше 7 млн. грн., що еквівалентно 280 000 доларів США.

Також зазначив, що 10.04.2018 на адресу Житомирського ВП надіслано Заяву про вчинення кримінального правопорушення від 05.04.2018. відомості до ЄЖРДР були внесені 24.05.2018 року за № 0002102. Однак, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2020 постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 12.12.2019 скасовано. Листом Житомирського ВП від 21.01.2021 № 58 к/п повідомлено про те, що кримінальне провадження 24.12.2020 закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України та відсутність особи, якій повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2021 у справі № 295/1512/21 відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 24.12.2020.

Позивач зазначає, що з моменту звернення із заявою про вчинення відносно мене кримінального правопорушення 10.04.2018 та до моменту останнього закриття кримінального провадження 24.12.2020 орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність (їх посадові особи) та орган досудового розслідування (та їх посадові особи) не вжили жодних заходів щодо розкриття даного кримінального правопорушення, а прокуратура (та її посадові особи) не реалізувала належним чином процесуальне керівництво, що призвело до уникнення винними особами кримінальної відповідальності та завдання мені моральної шкоди такою бездіяльністю, у зв`язку з чим виникла необхідність у звернені до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 27.07.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

05.08.2021 року позивачем подано заяву з поясненнями, що підставою звернення до суду є бездіяльність органу досудового розслідування та прокуратури щодо своєчасного, об`єктивного та неупередженого здійснення досудового розслідування та процесуального нагляду у кримінальному провадженні, де позивач є потерпілим, а також зазначено, що заява про відшкодування завданої моральної шкоди бездіяльністю слідчого та прокурора обґрунтована саме ч. 1 ст. 1173 та ч. 1 ст. 1174 ЦК України, тому просить відкрити провадження у справі (а.с. 84).

Ухвалою судді від 16.08.2021 року відкрито позовне провадження з викликом сторін в судове засідання.

21.10.2021 року представником відповідача - Головного управління національної поліції в Житомирській області подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом та чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди у тому числі й відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме статті 1176 ЦК України та Закону. Однак, жодним судовим рішенням не було встановлено бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури а також їх посадових осіб під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0002102 від 24.05.2018 року. Також зазначено, що позивач повинен довести не лише протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою, тому позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає (а.с. 93-102).

25.10.2021 року представником відповідача - Житомирської обласної прокуратури подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що заперечують щодо задоволення позову, оскільки позивач не надав належних доказів та не навів жодних обґрунтованих обставин, які підтвердили б спричинення відповідачем обласною прокуратурою, моральних страждань (а.с. 107-112).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача Житомирської обласної прокуратури в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача по справі - Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та Головного управління національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явились. Про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав позову, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області подано заяву про кримінальне правопорушення (а.с. 11).

У зв`язку із невнесенням відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.05.2018 року задоволено скаргу адвоката Крижова М.О. та зобов`язано уповноважених співробітників Житомирського ВП зареєструвати в ЄРДР заяву від 12.04.2018 року, подану ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР як кримінальне правопорушення, що вчинене відносно нього ОСОБА_4 (а.с. 15-16).

Відомості до ЄРДР внесені 24.05.2018 за № 0002102 (а.с. 18).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира зобов`язано уповноважену особу СВ Житомирського відділу поліції ГУНП ва Житомирській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0002102 від 24.05.2018 року вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України за клопотаннями адвоката Крижова М.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 від 12.06.2018 року про здійснення процесуальних дій, відповідно до вимог КПК України (а.с. 20-21).

29.06.2018 року слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюком А.С. винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Житомирської місцевої прокуратури Поліщука Н. В. про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 17.07.2018 року постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюка А.С. про закриття кримінального провадження № 0002102 від 24.05.2018 року скасовано (а.с. 24-26).

Постановою старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Кондратюка Ю.Б. від 12.12.2019 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002102 від 24.05.2018 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України (а.с. 59-60).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2020 постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 12.12.2019 скасовано.

Постановою слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Кондратюка Ю.Б. від 24.12.2020 року кримінальне провадження , внесене ЄРДР за № 0002102 від 24.05.2018 року закрито.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2021 року у задоволені клопотання про поновлення строку подання скарги на постанову старшого слідчого СВ Житомирського ВП в Житомирській області Кондратюка Ю.Б. від 24.12.2020 про закриття кримінального провадження відмовлено. У задоволені скарги адвоката Крижова М.О. в інтересах ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 74-77).

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Так, шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон).

Відповідно до вимог ст.1 Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність»; «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Слід зазначити, що з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0002102 не було застосовано жодного з перелічених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» процесуальних дій, зокрема: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи або інших процесуальних дій, які б стали підставою для відшкодування завданої шкоди позивачу.

Позивачем у заяві від 04.08.2021 року зазначено, що позовна заява про відшкодування завданої моральної шкоди бездіяльністю слідчого та прокурора обґрунтована саме ч. 1 ст. 1173 та ч. 1 ст. 1174 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною першою статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У правових висновках викладених у постановах Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі N 227/4410/19 (провадження N 61-9407св20), від 22 березня 2021 року у справі N 203/1067/19 (провадження N 61-23293св19), від 25 березня 2021 року у справі N 227/3052/19 (провадження N 61-22337св19) зазначено, що для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1173 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1166, 1167, 1173 ЦК України.

Однак з матеріалів справи та матеріалів кримінального провадження досліджених в судовому засіданні не вбачається, що є рішення яким би було встановлено бездіяльність органу досудового розслідування та прокуратури та їх посадових осіб під час здійснення досудового розслідування № 0002102 від 24.05.2018 року .

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази завдання позивачу моральної шкоди, яка вплинула б на його емоційний стан, психологічну пригніченість, витрачання зайвого часу та коштів на вирішення проблеми, на що він посилався в позові , зазначені обставини не підтверджені відповідною медичною документацією, висновками медико-психологічних експертиз тощо.

При цьому сам по собі факт винесення слідчими суддями ухвал, яким за результатами розгляду скарг адвоката в інтересах позивача зобов`язано уповноважених осіб виконати певні процесуальні дії та скасовано прийняте слідчим процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, не може бути безспірним доказом того, що бездіяльність зазначених уповноважених осіб ГУНП в Житомирській області заподіяла позивачу моральної шкоди.

Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності причинно- наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідачів та моральною шкодою, яка, за твердженням позивача, йому заподіяна, а також не доведено самого факту заподіяння моральної шкоди.

Враховуючи викладене суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Житомирській області, Житомирської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог не підлягає і задоволенню вимога про стягнення з відповідачів витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору у цій справі віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Житомирській області, Житомирської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області. Юридична адреса: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар,5/37,

Відповідач: Житомирська обласна прокуратура. Юридична адреса: 1008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, .

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області. Юридична адреса: 10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 24, .

Повний текст рішення складено 06 травня 2022 року.

Головуючий суддя Ю. І. Драч