Ухвала

05 травня 2022 року

м. Київ

справа № 569/20783/21

провадження № 61-3959 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткові рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з АТ «Укртелеком» на свою користь невиплачену заробітну плату при звільненні у розмірі 668,36 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 28 339,48 грн, завдану моральну шкоду у розмірі 90 000,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час відпустки відповідно до наказу від 13 липня 2017 року № 876 за період роботи з 15 листопада 2016 року по 14 листопада 2017 року у розмірі 668,36 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 лютого по 20 липня 2021 року у розмірі 8 000,00 грн, завдану моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Додатковими рішеннями Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2022 року стягнуто з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн та судовий збір у розмірі 148,00 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 березня 2022 року додаткові рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2022 року скасовано, здійснено перерозподіл судових витрат та стягнуто з АТ «Укртелеком» на користь держави судовий збір у розмірі 6,68 грн, на користь ОСОБА_1 49,17 грн судового збору та 100,00 грн витрат, понесених на правничу допомогу в суді першої інстанції. Управлінню Державної казначейської служби України повернути ОСОБА_1 надміру сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 632,61 грн, при подачі апеляційної скарги - у розмірі 2 578,98 грн.

У травні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а додаткові рішення змінити та стягнути з АТ «Укртелеком» на свою користь 1 816,00 грн судового збору, 8 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги, 619,00 грн компенсації за відрив від звичайних занять.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 119 007,84 грн, яка станом на 1 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме мінімальних судових витрат.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник у касаційній скарзі не довів факт існування суперечності висновків суду попередніх інстанцій відносно судової практики Верховного Суду у справах з ідентичними фактичними обставинами. Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, однак не обґрунтовують фундаментальність вирішених у справі правових питань.

Отже, доводи касаційної скарги фактично підтверджують незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткові рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара