Дата документу 26.07.2022 Справа № 554/3188/22
Провадження № 2/554/2383/2022
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Андрієнко Г. В.,

за участю секретаря судового засідання Звігольської О. Ю.,

представника позивача Пихтіної Ю. А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

У травня 2022 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 18503,70 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що підприємством «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з централізованого теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 . Взаємовідносини позивача та відповідачів по наданню послуг з теплопостачання врегульовані ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Нормами зазначених нормативних актів передбачено, що плата за комунальні послуги справляється за затвердженими в установленому порядку тарифами. На споживачів покладається обов`язок сплачувати за отримані послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за вищевказаною адресою, загальною опалювальною площею 33,6 кв. м., а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а інша зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користуватися послугами. У позові зазначено, що розмір плати за надані послуги становить: за послугу централізованого опалення 1596,93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води 89,54 грн./куб.м. Проте покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг теплопостачання боржники не виконували, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 лютого 2019 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 18503,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Судом направлені запити в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідачів, та згідно відомостей довідок про реєстрацію місця проживання вих. № 01-12-05.1-11/4686, вих. № 01-12-05.1-11/4683 від 27 травня 2022 року управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 13, 14).

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 9-10).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 як власника житла, а також зазначила, що квитанції про сплату за надані послуги враховані при розрахунку заборгованості, на підставі чого просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заборгованість визнала повністю, зазначила, що за договором дарування від 19 березня 2018 року вона є єдиним власником житла, при цьому борг за надані послуги готова сплатити протягом трьох місяців, а тому не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, під час своєї участі в судовому засіданні 14 червня 2022 року зазначила, що дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але з 2018 року вона не є власником та не проживає в цій квартирі, оскільки свою 1/2 частку подарувала дочці ОСОБА_1 , а сама фактично мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки сторін.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з наданою стороною позивача до суду копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117524261, датованого 19 березня 2018 року, наявні відомості про те, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Разом із цим, під час судового розгляду встановлено, що вказана квартира на підставі договору міни від 26 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л. А. за реєстрованим № 893, належала на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (по 1/2 частці), однак за договором дарування від 19 березня 2018 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 , а остання прийняла в дар 1/2 частку цієї квартири, тим самим ОСОБА_1 стала єдиним власником зазначеного об`єкта нерухомого майна.

Як вбачається з позову та підтверджується матеріалами справи, за вищевказаною адресою позивачем надаються послуги з теплопостачання, і дані правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачами теплової енергії врегульовано житловим законодавством України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Отже, хоча договір про надання послуг з теплопостачання за вказаною адресою нерухомості між сторонами по справі не укладався, однак встановлено, що власник ОСОБА_1 проживає та користується цими послугами, а тому суд приходить до висновку, що вона є споживачем послуг з теплопостачання, протягом періоду, за який виникла заборгованість за надані послуги.

Тому відповідно до вимог чинного законодавства відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за виконання свого обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги з теплопостачання, оскільки не встановлено іншого порядку участі в утриманні квартири, проти чого не заперечувала ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свої зобов`язання згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення виконує.

Як зазначено в позові, відповідач своїх зобов`язань щодо оплати за спожиті послуги належним чином не виконує.

Так, за період з 01 лютого 2019 року по 01 листопада 2021 року утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 18503 грн. 70 коп. згідно з розрахунками заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 3-4).

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір щомісячної плати за надані послуги становить за послуги центрального опалення - 1596.93 грн./Гкал протягом опалювального періоду, за послуги з централізованого постачання гарячої води 89.54 грн./куб.м.

Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не є власником зазначеної квартири, що підтверджено протягом розгляду та не заперечувалось сторонами, тоді як відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання в повному розмірі, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання в загальному розмірі 18503,70 грн., яка виникла за адресою: АДРЕСА_2 за вказаний вище період.

Разом із тим, іншого розміру заборгованості суду сторонами суду не представлено, контррозрахунку не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, складають 2481,00 гривень (а. с. 1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Тому суд вважає необхідним також стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 18503,70 гривень (вісімнадцять тисяч п`ятсот три гривні 70 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», , місцезнаходження: 36008, м. Полтава, вул. Комарова, буд. 2а;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Г. В. Андрієнко