КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3925/21
Провадження № 2/488/519/22 р.
Іменем України
01.08.2022 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
встановив:
Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПАТ «СК «АРКС») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що 12.02.2021 р. у темний час доби, відповідач, керував автомобілем марки «Skoda Octavia» з р/н НОМЕР_1 , по вул. Садовій у м. Миколаєві, рухався заднім ходом з паркувального карману, був неуважним та допустив зіткнення з автомобілем марки «Porsche» з р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився позаду нього.
Після звернення страхувальника ОСОБА_2 до позивача за страховим відшкодуванням, був складений страховий акт № АRX2738166 від 12.03.2021 р., за яким розмір страхового відшкодування, завданого власнику застрахованого транспортного засобу, склав 17 090,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «Кредо».
За договором про пряме врегулювання збитку між позивачем та ТДВ «СК «Кредо», останньою було відшкодовано позивачеві 11 378,00 грн., з урахуванням фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача невідшкодовану частину сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5 712 грн. , а також понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2 270 грн.
У позовній заяві представник позивача не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, на підставі наявних доказів, отримав відзив відповідача та направив суду свою відповідь на відзив.
Відповідач у своєму відзиві заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. У відзиві відповідач не заперечував своєї вини у вчиненні ДТП, проте зазначив, що шкоду у повному обсязі повинна відшкодовувати страхова компанія, у якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність ТДВ «СК «Кредо». Відповідач посилається на те, що розмір завданої ним шкоди не перевищує ліміту його відповідальності, визначеної полісом № 201873323, у якому відсутня франшиза, тому саме його страхувальник - ТДВ «СК «Кредо» мав відшкодувати усю суму завданих потерпілому збитків.
Суд, ознайомившись із доводами сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судовим розглядом встановлено, що 12.02.2021 р. в темний час доби, відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Octavia» з р/н НОМЕР_1 по вул. Садовій у м. Миколаєві, рухався заднім ходом з паркувального карману, був неуважним та допустив зіткнення з автомобілем марки «Porsche» з р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився позаду нього.
Після вказаної ДТП його учасниками був складений європротокол, копія якого наявна у матеріалах справи. Спору щодо обставин ДТП і вини відповідача у тому, що вона сталася, немає.
Відповідно до ст. 979 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми, та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно до Рахунку № АВТ-0000017 від 02 березня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Porsche» р/н НОМЕР_2 склала 17 090, 00 грн. На підставі заяви страхувальника та наданих ним документів, був складений страховий акт № ARX2738166 від 12.03.2021 р. про пряме врегулювання збитку, за яким позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 17 090,00 грн.
Судовим розглядом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, відповідача по даній справі ОСОБА_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» (поліс № 201873323). Згідно цього полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн., розмір франшизи становить 0 грн., і станом на дату ДТП 12.02.2021 р. поліс чинний.
За договором про пряме врегулювання збитку, було розраховано розмір страхового відшкодування з урахування положень ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такі витрати були розраховані у розмірі 11 378,00 грн. і перераховані ТДВ «СК «Кредо» в межах вказаного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи докментами: страховим актом, розрахунком та платіжним дорученням по Договору ПВЗ.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Відносини ж між відповідачем та його страховиком (ТДВ «СК «Кредо») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Враховуючи наведене і те, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілому ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача по даній справі ОСОБА_1 , перевищує виплачений ТДВ «СК «Кредо» позивачеві розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Доводи відповідача про те, що обов`язок щодо повного відшкодування фактичного розміру завданих збитків покладений на страхову компанію, у якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність - ТДВ «СК «Кредо», суд знаходить безпідставними, оскільки остання з урахуванням вимог статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виконала свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування.
Тому в силу вищенаведених положень законодавства, різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням підлягає стягненню саме з відповідача як особи, з вини якої сталася ДТП.
Доказів, які б спростовували викладене, судом не здобуто.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 270 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» невідшкодовану частину сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 5 712 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя Л.І. Селіщева