Справа № 487/7023/21
Провадження № 2/487/702/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 березня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №1/394 від 20 липня 2001 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та Універсальній біржі «Рона».

Позов мотивований тим, що 20 липня 2001 року позивач уклала з відповідачем договір купівлі-продажу 1/394 нерухомого майна за адресою: м. Миколаїв, Новий інвалідний хутір, 8, на універсальній біржі «Рона». Вказаний договір зареєстрований в БТІ, проте не посвідчений нотаріально, що заважає позивачу розпорядитись своїм майном в майбутньому.

11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

11 січня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзив на позов не надіслала.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 20 липня 2001 року на Універсальній біржі «РОНА» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № 1/394 купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Вказаний договір зареєстрований в Миколаївському МБТІ 03.08.2001 р. за реєстровим № 17514 (реєстраційне посвідчення).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

На момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV ( 435-15 ) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР , якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу. Проте, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору.

З огляду на викладене, є підстави для визнання договору № 1/394 купівлі-продажу від 20 липня 2001 року, дійсним.

За такого, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 89, 211, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1/394 купівлі-продажу від 20 липня 2001 року, укладений на Універсальній біржі «РОНА», за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 09 березня 2022 року.

Суддя: З.М. Сухаревич