Справа № 369/6410/22
Провадження №2/369/4530/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/6410/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/6410/22, в якій він просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 12689 від 17.12.2021 року, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором № -342506 від 14.05.2021 року у сумі 15254,00 грн. у виконавчому провадженні № 68234156 від 19.01.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 просить звільнення від сплати судового збору за звернення до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у справі № 686/114/16-ц, 04.07.18 зазначив, що звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору є правом суду, не його обов`язком, а сторона повинна довести суду таку необхідність.

Свій висновок суд касаційної інстанції обґрунтував тим, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неспроможності сплати ним судового збору та підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Отже, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, тому клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, з огляду на наступне.

Частина 6 ст. 151 ЦПК України визначає, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 частини 2 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову судовий збір сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році з 1 січня становить 2481,00 грн.

Отже, виходячи з наведених вище норм Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», заявник за подачу заяви про забезпечення позову має сплатити суму судового збору в розмірі 496,20 грн.

Проте, заявником сума судового збору не сплачена.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, остання не відповідає вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України, зокрема, заявником в порушення положень ст. 151 ЦПК України, не сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, ураховуючи імперативність положень ст. 151 ЦПК України щодо сплати судового збору, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не може бути прийнята судом та розглянута по суті і підлягає поверненню заявнику на підставі положень ст.ст. 151, 153 ЦПК України, що не позбавляє заявника права повторного звернення з відповідною заявою до суду, із належним дотриманням вимог ст. 151 ЦПК України щодо змісту та форми відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/6410/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І. О. Фінагеєва