Справа № 462/1041/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді: Кирилюка А.І.,

за участі секретаря: Антощук А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 / треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 / про визнання недійсним договору дарування,

встановив:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, покликаючись на те, що він проживає з дружиною в квартирі АДРЕСА_1 , яка крім нього із 3/4 частиною, перебуває у спільній вланості ОСОБА_5 1/8 частина, ОСОБА_2 1/2 частина. При цьому, вказує, що первинними власниками 1/2 частини квартири були ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 , із частками 3/8 та 1/8 відповідно. Договором дарування №2466 від 27.08.2021 року ОСОБА_2 обдаровувано 1/2 частину квартири. Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у вказаній вище квартирі, однак, ОСОБА_2 фактично не отримала подарунок, не вселилася, не завезла особистих речей. Таким чином, беручи до уваги викладені вище обставини, стверджує про фіктивність договору дарування, оскільки майно обдаровуваній фактично не передано, дарувальники не знялися за місцем проживання з реєстрації, відтак, покликається на те, що волевиявлення дарувальників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не відповідає внутрішній волі, відсутнє настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, наявні ознаки удаваного договору, який укладено для приховування договору купівлі-продажу частини квартири, відтак, з огляду на викладене вище, просить визнати недійсним договір дарування Ѕ частини квартири №2466 від 27 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дубчак Оксаною Василівною.

Ухвалою суду від 28.02.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.43-44/

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, відтак, з урахуванням положень ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи письмових пояснень суду не надали, однак, на вимогу суду, приватним нотаріусом надано належним чином засвідчену копію договору дарування.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування 1/2 частини квартири від 27.08.2021 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали в дарунок право власності на одну другу частину квартири АДРЕСА_1 , що стведжується матеріалами справи. /а.с.52-53/

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №288035437 від 02.12.2021 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 1/8 частина, ОСОБА_2 1/2 частина. /а.с.7-8/

З підстав вимог про визнання договору дарування недійсним позивач зазначив, що договір дарування укладений всупереч нормам ЦК України, волевиявлення сторін договору не було вільним на момент його укладення, не відповідало їхній внутрішній волі, договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, такий договір є фіктивним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду судами справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

З аналізу наявного в матеріалах справи договору дарування вбачається, що останній укладений у письмовій формі із зазначенням усіх його істотних умов, підписаний дарувальниками та обдаровуваною, нотаріально посвідчений. Зміст договору відповідає вимогам закону. Дієздатність дарувальників перевірена нотаріусом. Встановлено відповідність договору їхнім інтересам, волевиявлення є вільним, відповідає внутрішній волі дарувальників, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків. Форма правочину дотримана.

Відповідно до ст.ст.12, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту ст.216 ЦК України убачається, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.

Всупереч наведених норм, позивач не довів, що його майнові права, пов`язані з укладенням оспорюваного договору є порушені, не надав суду доказів того, що на момент укладення останнього, сторони діяли всупереч своїй внутрішній волі, з метою приховання, на думку позивача, фактично іншого дійсного договору, як і не надав доказів ненастання правових наслідків, пов`язаних з укладенням договору дарування.

При цьому, покликання позивача на попередні договори дарування, його розірвання, свідоцтва про право на спадщину, акти ЛКП, довідки з місця реєстрації не містять доказів на підтвердження позовних вимог, оскільки факт непроживання відповідача, не може свідчити про ненастання правових наслідків, з огляду на конституційне право останньої вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, оскільки право приватної власності є непорушне. /а.с.5-6,11-12,15-25/

Досліджений судом відеозапис, долучений позивачем до матеріалів справи не є належним, допустимим та достовірним, в розумінні статтей 77-79 ЦПК України, відтак, не приймається судом до уваги. /а.с.39/

Крім цього, суд приймає до уваги рішення Залізничного районного суду міста Львова від 10.05.2006 року, яким встановлювався порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , що свідчить про існування між сторонами не зовсім приязних стосунків, в зв`язку з чим виникали раніше суперечності щодо права користування та володіння квартирою. /а.с.13-14/

Відмовляючи у задоволенні позову, суд бере до уваги умови договору дарування, зокрема те, що сторони підтвердили дійсність намірів при його укладенні, укладення цього договору відповідало їхнім інтересам, волевиявлення було вільним, усвідомленим і відповідало їхній внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідали реальній домовленості сторін, договір не приховував іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які стосуються дарування, а також, що нотаріусом роз`яснювались наслідки укладення вказаного договору, зокрема, положення ст. ст.717-728 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено відсутність підстав для визнання оспорюваного позивачем договору дарування недійсним. Також не встановлено підстав для визнання даного договору удаваним, на що також покликався позивач.

Оскільки позивач жодними належними та допустимими доказами не довів заявлених позовних вимог, відтак, такі є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судові витрати, понесені сторонами слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст.10, 12, 77, 78, 82, 133, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 / треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 / про визнання недійсним договору дарування відмовити повністю.

Судові витрати понесені сторонами віднести на їх рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 /проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 /

Відповідач: ОСОБА_2 /зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /

Треті особи: ОСОБА_3 /зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /

ОСОБА_4 /зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: