Справа №173/2393/21
Провадження №2/173/117/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника, ОСОБА_2 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу, Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області, Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 03.02.2022 року. В якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору залучений приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

03.02.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 05.04.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

05.04.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 06.06.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

06.06.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 26.07.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

26.07.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 26.07.2022 року.

Фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 94852 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 21 079,62 грн. на користь відповідача та понесені судові витрати по сплаті судового збору та за надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 11.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., було відкрите виконавче провадження № 65384151 про примусове виконання виконавчого напису № 94852 від 20.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 21 079.62 грн. на користь відповідача.

01 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., за виконавчим провадженням № 65384151 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника з утриманням із її заробітної плати 20% щомісячно в рахунок погашення боргу.

Вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що в оскаржуваному виконавчому написі відсутня інформація щодо безспірності стягненої заборгованості, позивач жодного разу не отримувала від стягувача вимог про сплату боргу, що позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення або спростувати вимоги стягувача, крім того з вказаною фінансовою установою вона кредитних договорів не укладала, про правонаступництво вона повідомленою не була, що й стало підставою звернення до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її в відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмові пояснення суду не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 94852 за кредитним договором № 749240077 від 13 липня 2019 року, укладеним між позивачкою та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС ».

Згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса стягнено з позивача на користь відповідача грошові кошти в сумі 21 079.62 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4 959.70 грн.; сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 9 106.48 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 5 813.44 грн. та плата за вчинення виконавчого напису 1200.00 грн.

На підставі виконавчого напису, що оспорюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., 11.05.2021 року відкрите виконавче провадження № 65384151 на підставі заяви ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість у вищевказаній сумі, що підтверджується копією постанови.

Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без достатньої правової підстави та без перевірки безспірності вимоги, оскільки вона не була повідомлена про наявність заборгованості, про заміну кредитора правонаступником.

Враховуючи доводи заявниці, обраний нею спосіб захисту та правові підстави поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20 листопада 2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 20 листопада 2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення - вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., та в сумі 454.00 грн., на користь позивача, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог та задоволене клопотання позивача про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Матеріали цивільної справи містять копію договору № 16/06-21 від 16.06.2021 року про надання правничої допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Жупинським М.А. Акт приймання - передачі виконаних робіт. Квитанцію про сплату грошових коштів в сумі 2000.00 грн. Проте відсутні докази в яких детально описано які послуги надавались адвокатом. В позовній заяві зазначались очікувані позивачем судові витрати, в тому числі і за надання професійної правової допомоги в сумі 2000.00 грн. на підставі чого суд приходить до висновку, що існують підстави для часткового задоволення вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат за надання правої допомоги.

При вирішенні питання про розмір витрат за надання правової допомоги, які підлягають відшкодуванню, суд виходить з наступного. Судом враховується, що справа не є складною, не має значного публічного інтересу і відноситься до категорії справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Проте в зв`язку з неналежною підготовкою матеріалів, відсутності документу, який оспорюється позивачем, тобто виконавчого напису, і який безперешкодно могли отримати як позивач так і його представник, суд змушений був призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Необхідності суду вживати заходів щодо витребування доказів в учасників розгляду справи що призвело до затягування розгляду справи. З урахуванням всіх вищенаведених обставин, а також пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору, ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 1000.00 (одну тисячу) грн. В іншій частині судові витрати за надання правової допомоги покласти на позивача. Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,- ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , в особі представника, ОСОБА_2 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Онлайн фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович і приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Віктрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, (юридична адреса: 10014 вул. Велика Бердичівська, 35 м. Житомир) зареєстрований в реєстрі за номером 94852, про стягнення з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (юридична адреса: 02094 вул. Хоткевича Гната, 12 офіс 177 м. Київ. ) заборгованості за кредитним договором № 749240077 від 13 липня 2019 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС » в загальній сумі 21 079 (двадцять одна тисяча сімдесят дев`ять) 62 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4 959.70 грн.; сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 9 106.48 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 5 813.44 грн. та плата за вчинення виконавчого напису 1200.00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС » (юридична адреса: 02094 вул. Хоткевича Гната, 12 офіс 177 м. Київ. ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 908.00 (дев`ятсот вісім) грн., і 454.00 ( чотириста п`ятдесят чотири) грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС » (юридична адреса: 02094 вул. Хоткевича Гната, 12 офіс 177 м. Київ. ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 1000.00 (одну тисячу) грн., на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги. В іншій частині понесені судові витрати за надання правової допомоги покласти на позивача, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 02.08.2022 року

Дата набрання законної сили: 26.08.2022 року