У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території в порядку статті 317 ЦПК України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території в порядку статті 317 ЦПК України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ч.1ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ознайомившись із матеріалами заяви, на підставі ст.ст.185,318 ЦПК України, вважаю за можливе залишити її без руху з наступних підстав.

Статтею 317 ЦПК України передбачено те, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені заявником обставини (наприклад, письмові свідчення очевидців, фототаблицю з місця поховання, медичні документи про смерть, виписки з медичної картки амбулаторного хворого тощо).

Заявник зазначає, що згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 No 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма No 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 No 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за No 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма No106-1/o), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 No 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за No 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть).

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Проте територія Луганської обл. в м. Попасне, перебуває під окупацією збройних сил Російської Федерації і є тимчасово непідконтрольною територією України, тому документи про смерть особи, які видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я інших держав, не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлої, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Як вказано у заяві про встановлення факту смерті, місцем проживання та настання смерті померлої вказується АДРЕСА_1 , на тимчасово окупованій території України.

Згідно з абзацом першим п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заява (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Указом Президента України з 24.02.2022, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану.

Для кращого функціонування та взаємодії спеціалізованих структур щодо встановлення факту смерті людини під час воєнного стану Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України та Офісом Генерального прокурора 09.03.2022 прийнято наказ № 177/450/46, яким затверджено Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України.

Під час отримання інформації щодо смерті людини, огляд трупа працівниками закладів охорони здоров`я проводиться лише за умови відсутності загроз життю та здоров`ю таких працівників.

Заклади охорони здоров`я, у разі надходження повідомлення про смерть людини, негайно повідомляють органи та підрозділи Національної поліції України за телефоном екстреного виклику (102) про кожен випадок установлення ними факту смерті людини незалежно від місця її настання.

Уповноважені працівники органів та підрозділів Національної поліції України здійснюють реєстрацію в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, форма якого наведена у додатку 4 до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (пункт 4 розділу II), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 223/33194, повідомлень про факт смерті людини, у тому числі повідомлень, що надійшли від закладів охорони здоров`я.

Водночас, докази, які можуть засвідчити факт смерті особи є: покази свідків; письмові докази: акт про настання смерті; копія лікарського свідоцтва про смерть; повідомлення з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; наказ командира військової частини про виключення особи із особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із загибеллю; скріншоти особистого листування, дані отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що заява не відповідає вимогам , п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 2 ст. 318 ЦПК України, а саме заявником не надано суду доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, які б могли підтвердити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Попасна, Луганської області.

Зокрема, слід зазначити, що з переліку документів заявником надано тільки копію паспорта особи, відносно якої подана заява, а також фото в кількості 4 шт..

Крім того, до заяви про встановлення факту додано відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 від 02.08.2022 року, зі змісту якої вбачається, про надання для розгляду такої заяви, зокрема копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.05.2022 року за №2106-.

До матеріалів поданої заяви надано тільки копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.05.2022 року за №2106-.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Документами, що підтверджують такі відносини є свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, Витяги з реєстру актів цивільного стану щодо актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних.

Для сприяння всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, заявнику необхідно надати суду оригінали всіх документів на підтвердження обставин, викладених у заяві про встановлення факту смерті. У разі неможливості надання оригіналів навести обґрунтовані підстави. У разі надання копій відповідних документів - завірити належним чином та пояснити їх походження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, заявнику необхідно усунути недоліки заяви, шляхом подання до суду зазначених вище доказів.

Залишення заяви без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків , а саме: зазначити у заяві заінтересовану особу.

Керуючись ст.ст.175,176-177,185,317,318 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території в порядку статті 317 ЦПК України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, а саме протягом п`яти днів, з моменту отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош