ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2021 звернулась до суду з позовом до відповідача Головного управління ПФУ в Київській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька- ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших спадкоємців немає і позивач, отримавши рішення Броварського міськрайонного суду про встановлення факту смерті батька, вчасно звернулась до нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтва про прийняття спадщини у вигляді недоотриманої батьком пенсії за певний період. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, а саме- недоотриману пенсію батька в розмірі 167 817,64 гривень за період з 01.07.2018 по 30.11.2020, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Київській області від 06.07.2021 року за № 1000-0502-8/66653.

При цьому, позивач не погоджується з періодом, а відповідно і з розміром недоотриманої пенсії, що переходить у спадок, оскільки вважає, що батько не отримував пенсію з 01.06.2014 по 30.11.2020.

Отже звернення до пенсійного фонду ні до чого не призвело, але документи на вказане спадкове майно (кошти з пенсійного фонду) оформити потрібно і позивач оформити вказане бажає шляхом подання позову до суду про визнання права власності в порядку спадкування по законом після смерті батька та просить суд зобов`язати відповідача- Пенсійний фонд вчинити певні дії, оскільки іншим чином поновити свої спадкові права неможливо. Виник спір, який в добровільному досудовому порядку вирішено не було, позивач вважає, що його права порушено, а тому вимушена звертатися з позовом до суду. Позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане майно спадкові кошти в порядку спадкування за законом, задовольнивши позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомили; подали до суду відзив, в якому не погодилися з викладеними в позові обставинами, підтвердивши не правильність викладеного і свою не згоду, просили розглянути справу по закону за наявними матеріалами без їх участі.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на пенсію батька, яка була призначена, нарахована та належала її батьку ОСОБА_2 , але не була ним одержана за життя, за період з 01.06.2014 до 22.07.2018 року та зобов`язати ГУ ПФУ в Київській області, виплатити позивачу пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її батьку та не була ним одержана за життя за період 01.06.2014 по 22.07.2018.

Як вбачається з матеріалів позову, 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Левіній Тетяні Миколаївні, як спадкоємиці майна ОСОБА_2 , видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме-на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 липня 2018 по 30 листопада 2020 в сумі 167 817 гривень. Спадкова справа № 17-2021, зареєстровано в реєстрі за № 1062.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Отже, єдиним документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно, є свідоцтво про право на спадщину, яке видається на ім`я кожного спадкоємця, що прийняв спадщину, після закінчення строку, встановленого для її прийняття.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за позивачем вже визнано право власності на спадкове майно-недоотриману пенсію шляхом видачі Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16).

Тому, позовна вимога про визнання права власності на майно, не є актуальною на момент звернення до суду.

При цьому, позивач не погоджується з періодом, а відповідно і з розміром недоотриманої пенсії, що отримано у спадок, оскільки, за її словами, батько не отримував пенсію з 01.06.2014 по 30.11.2020.

Таким чином, у даному випадку, виник спір через відмову відповідача надати на запит ОСОБА_1 та нотаріуса інформацію про повний період (без обмеження строком) протягом якого не виплачувалась пенсія ОСОБА_2 , не повідомлено розміру нарахованої суми пенсії, на виплату якої ОСОБА_2 мав право, але не отримував, у зв`язку з чим, позивач вважає дії відповідача- ГУ ПФУ в Київській області протиправними та такими, що порушують права позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як передбачено законодавцем у ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до роз`яснень наданих судам у п.3 Постанови пленуму ВАСУ від 20.05.2013 № 8, суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 3 частини шостої цієї ж статті для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вимоги закону, враховуючи постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц провадження № 14-505 цс 19, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки суд вбачає спір, який має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 247, 255 ч. 1 п. 1, 256, 260, 261, 293 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2022.

Суддя Л.М.Ковалевська