Справа № 697/1479/21
Провадження № 2-др/697/8/22
02.08.2022 м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Євтушенко Б.В.,
за участі секретаря судового засідання Дашковської Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі, Черкаської області заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 697/1479/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення частки у праві спільної часткової власності, поділ в натурі будинковолодіння, поділ в натурі земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності,
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заяви зазначено, що Канівським міськрайонним судом Черкаської області від 20.06.2022 розглянуто справу за позовом сторін. Представником відповідача до закінчення розгляду справи подано до суду заяву про намір подати докази сплати судових витрат. На виконання абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України надає суду докази, що підтверджують, сплачені відповідачем, витрати на правову допомогу. На підставі п.п. 4.1, 4.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги, юридичних послуг від 24.02.2021 № 14-ц/21, під час розгляду даної справи адвокатом Потієнко Т.М. надано, а ОСОБА_2 сплачено правову допомогу у таких розмірах:
вивчення матеріалів справи та погодження правої позиції - 1000,00 грн.;
складання відзиву на позовну заяву (витрачена 1 година) 1500,00 грн.;
участь у судових засіданнях у справі: 07.10.2021 - 1000 грн., 01.11.2021 - 1000 грн., 22.11.2021 - 1000 грн., 01.12.2021 1000 грн., 20.12.2021 1000 грн., 17.01.2022 1000 грн, 14.02.2022 1000 грн., 14.03.2022 1000 грн., 01.04.2022 1000 грн., 12.05.2022 1000 грн., 13.05.2022 1000 грн., 02.06.2022 1000 грн., 16.06.2022 грн., 20.06.2022 1000 грн.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2022 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до розгляду у судове засідання на 07.07.2022. Судове засідання з розгляду заяви 07.07.2022 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі в нарадчій кімнаті по кримінальній справі, і з урахуванням щорічної відпустки судді з 11.07.2022, судове засідання з розгляду заяви призначено на 02.08.2022.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача у судове засідання не з`явились, у заяві просили розглянути її без них.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача - адвоката Шишки Р.І. надійшла заява, у якій він заперечив щодо задоволення заяви відповідача, пояснив, що оскільки з трьох позовних вимог було прийняте рішення лише по одній вимозі, а решта позовних вимог залишено без розгляду, відтак, навіть при задоволенні заяви відповідача, витрати стягуються пропорційно задоволеним вимогам, як передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Окрім того, повідомляє, що позивач ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та має кредитні зобов`язання перед бакном, а тому в разі часткового задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просить застосувати ст. 136 ЦПК України та розстрочити судові витрати на три місяці. Заяву відповідача просить розглянути за відсутності позивача та її представника.
У заяві від 07.07.2022 представник відповідача - адвокат Потієнко Т.М. просить суд під час розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення врахувати наступні пояснення:
ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право на компенсацію здійснених витрат;
ст. 136 ЦПК України, на яку посилається представник позивача, передбачає можливість відстрочення та розстрочення лише судового збору, а не інших судових витрат. Статтею 137 ЦПК України не передбачена можливість розстрочення або відстрочення сплати судових витрат на правову допомогу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, врахувавши письмову думку сторін, приходить до таких висновків.
Згідно з ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Питання відшкодування позивачем відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу у рішенні суду не вирішувалось.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 - ч. 6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснювала адвокат Потієнко Тетяна Миколаївна, яка на підтвердження повноважень представника позивача надала суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 109253 на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 14-ц від 24.02.2021 (т. 1 а.с. 74), копію договору про надання правової (правничої) допомоги, юридичних послуг від 24.02.2021 №14-ц/21, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Потієнко Т.М. (т. 1 а.с. 76), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №000542, видане 30.10.2013 (т. 1 а.с. 75).
Як встановлено в частині 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Таким чином, повноваження адвоката Потієнко Т.М. як представника відповідача - підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.
На підтвердження, понесених відповідачем, витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача - адвокатом Потієнко Т.М. надані такі докази:
1. копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 14-ц/21 від 24.02.2021, укладеного між ОСОБА_2 (клієнтом) та адвокатом Потієнко Т.М. (виконавцем) ( т. 1 а.с. 76, далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати правову допомогу для захисту її інтересів у спорі із ОСОБА_1 ; відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунок між сторонами по договору здійснюється згідно з домовленістю та у розмірах, які визначені у п. 4.2. шляхом складання акту виконаних робіт; згідно з п. 4.2. Договору, розмір гонорару виконавця складає: підписання договору про надання правової допомоги, консультація, вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції - 1000,00 грн.; складання процесуальних документів, в тому числі позовної заяви до суду, клопотання до суду та інших установ та інші процесуальні документи - 1500,00 грн. за одну годину вказаної роботи; ознайомлення із матеріалами справи - 1000,00 грн.; участь у суді першої інстанції - 1000,00 грн. за кожне судове засідання; участь у суді апеляційної інстанції - 2000,00 грн. за кожне судове засідання; складання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу - 2000,00 грн.; складання касаційної скарги або відзиву на касаційну скаргу - 3000,00 грн., складання адвокатських запитів з метою збору документів, що стосуються справи - 1000,00 грн.;
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на професійну правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням, витраченого адвокатом, часу.
Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.
Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, у суду наявні правові підстави для вирішення питання відшкодування судових витрат.
З рішення суду від 20.06.2022 у даній справі вбачається, що з трьох позовних вимог (суд вважає, що позовних вимог - три, оскільки згідно ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється), відмовлено у позові в частині одніє вимоги, решта позовних вимог судом залишені без розгляду згідно з ч. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у провадженні суду є цивільна справа №697/576/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі домоволодіння, поділ земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності.
Отже, позивач має відшкодувати відповідачу витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відмовлених позовних вимог.
Оскільки у позові відмовлено на 33,3333% (відмовлено в одній вимозі з трьох, решта позовних вимог - без розгляду), то 33,3333% від, понесених відповідачем, витрат на професійну правничу допомогу становить 5500 грн., що і підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
Суд не вбачає підстав для покладення судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу на позивача за позовними вимогами, які залишені судом без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - у провадженні суду є цивільна справа за цими вимогами з цих же підстав відповідача до позивача, оскільки згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, а необгрунтованість - не доведена.
Отже, з огляду на викладене, заява відповідача підлягає частковому задоволенню.
Що стосується вимоги позивача в особі представника про розстрочення сплати судових витрат на професійну правничу допомогу на три місяці, то суд вважає дану вимогу безпідставною і водночас не доведеною.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 273, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
В решті заяви - відмовити.
У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про розстрочення сплати відповідачу судових витрат на професійну правниу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.
Суддя Б . В . Євтушенко