Провадження № 2/712/13/22
Справа № 712/9978/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі НАГАЄВСЬКІЙ В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» (адреса: м. Черкаси, вул. Дашкевича 62) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником кв. АДРЕСА_2 . В поштову скриньку квартири було покладено повідомлення від відповідача про необхідність проведення звірки та прохання забезпечити 12.07.2017 року доступ представнику відповідача для демонтажу засобу вимірювальної техніки. Лічильник холодної води опломбовано у відповідності до акту від 20.02.2014 року представниками КП «Черкасиводоканал».
12.07.2017 року засіб вимірювальної техніки було демонтовано та вручено акт про демонтаж і засобу вимірювальної техніки на холодну та гарячу воду.
20.07.2017 року лічильник було повернуто, проведено монтаж та видано позивачу акт про монтаж засобу вимірювальної техніки - лічильників на холодну та гарячу воду. Разом із актом видано паспорт № НОМЕР_1 та паспорт № НОМЕР_2 .
Згідно відомостей паспорту № НОМЕР_2 (холодна вода) зазначено відмітку від 14.07.2017 року «придатний» із печаткою та підписом відповідальної особи.
Наступного дня після проведення монтажу лічильника сталися розрив та розгерметизація лічильника, що спричинило залиття помешкання позивача. Також, залиття відбулося і щодо сусідів позивача, які проживають на нижніх поверхах. Викликавши аварійну службу, протікання води було припинено, але будь-яких документів у підтвердження факту залиття та підстав такого залиття надано не було. Зважаючи на це позивач разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали Акт від 21.07.2017 року про те, що на прохання позивача аварійна служба відмовилася надавати документи.
Після цього, чоловік позивача намагався викликати представників Соснівська СУБ, але не зміг через те, що залиття сталося ввечері п`ятниці, в час коли Соснівська СУБ не працює. Зважаючи на це, позивач разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали акт від 21.07.2017 року із зазначенням підстав залиття та наслідків залиття квартири позивача.
Лише 24.07.2017 року представниками Соснівська СУБ було складено Акт про залиття помешкання. У відповідності до тексту Акту «причина заливу: розгерметизація корпусу лічильника холодного водопостачання в кв. АДРЕСА_3 в туалеті. В квартирі АДРЕСА_3 виконано додаткове обстеження сантехнічного обладнання, а саме: труби, крани, різьбові з`єднання, каналізаційну мережу. Сантехнічне обладнання знаходиться (на момент обстеження) в справному технічному стані та не потребує ремонтних робіт». Також актом встановлено пошкодження помешкання позивача, але не записано про пошкодження меблів. Зважаючи на це, в акті існує відмітка про відсутність відомостей про меблі, а також позивачем здійснено фотографування пошкоджень. У відповідь представники Соснівська СУБ повідомили, що не мають права записувати пошкодження речей, адже це є прерогативою експерта.
24.07.2017 року у зв`язку із тим, що позивач та її родина не могли використовувати холодне водопостачання, позивач звернулася до начальника відповідача із вимогами про заміну лічильника та направлення представника для встановлення розміру завданої шкоди.
25.07.2017 року до помешкання позивача прибули представники відповідача та видали акт. Згідно тексту акту: «під час демонтажу пломби були в наявності та непошкоджені, різьбові з`єднання трубопровода з лічильником не пошкоджені».
Таким чином, представниками відповідача було встановлено відсутність вини позивача у розгерметизації лічильника № 068282.
Надалі за текстом «корпус лічильника та його складові частини в наявності, були вилучені для проведення перевірки на предмет встановлення причин його розгерметизації» Демонтаж відбувся у зв`язку із тим, що було повідомлено про добровільне відшкодування завданої шкоди позивачу, для перевірки причин поламки лічильника для внутрішньої перевірки.
31.07.2017 року за телефоном чоловіку позивача було повідомлено про те, що відшкодовувати шкоду відповідач не збирається.
У зв`язку із цим, 01.08.2017 позивачем було надіслано заяву до відповідача із вимогами надання висновків перевірки лічильника. Жодної відповіді не отримано. Також, позивач звернулася до КП «Черкасиводоканал» із заявою та вимогами про проведення перевірки та надання висновку причин поламки лічильника. Жодної відповіді не отримано, а в усному порядку повідомлено, що працівники КП «Черкасиводоканал» звернуться до відповідача із вимогами про надання лічильнику та повідомлять позивачу дату огляду. Огляд в присутності позивача чи її представника не проведено.
Крім того, вважає, що вказаною подією їй також завдано моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн.
В подальшому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди збільшила та просила стягнути з відповідача на її користь 24 380,98 грн.
Ухвалою судді від 04 лютого 2019 року справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 24 червня 2021 року відновлено провадження по справі у зв`язку з надходженням висновку експерта на підставі проведеної судової будівельно-технічної експертизи. Адвокат позивача Яцюк М.В. до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, а також просив стягнути судові витрати по справі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, в подальшому до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору дарування квартири від 25 грудня 2012 року позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 .
12 липня 2017 року відповідно до Акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» лічильник обліку холодного водопостачання № 068282 у квартирі позивача було знято для проведення чергової повірки. На момент демонтажу лічильника було встановлено, що пломба була непошкодженою, технічні пошкодження та ознаки самовільного втручання відсутні.
Згідно з паспортом засобу вимірювальної техніки № 8152 віл 14.07.2017 року встановлено, що лічильник обліку холодного водопостачання № 068282 придатний до використання. Періодичність повірки 1 раз на 4 роки.
20.07.2017 року лічильник було повернуто, проведено монтаж та видано позивачу акт про монтаж засобу вимірювальної техніки - лічильників на холодну та гарячу воду. Разом із актом видано паспорт № НОМЕР_1 та паспорт № НОМЕР_2 .
Згідно відомостей паспорту № НОМЕР_2 (холодна вода) зазначено відмітку від 14.07.2017 року «придатний» із печаткою та підписом відповідальної особи.
Наступного дня після проведення монтажу лічильника сталися розрив та розгерметизація лічильника, що спричинило залиття помешкання позивача. Також, залиття відбулося і щодо сусідів позивача, які проживають на нижніх поверхах. Викликавши аварійну службу, протікання води було припинено, але будь-яких документів у підтвердження факту залиття та підстав такого залиття надано не було. Зважаючи на це позивач разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали акт від 21.07.2017 року про те, що на прохання позивача аварійна служба відмовилася надавати документи.
Після цього, чоловік позивача намагався викликати представників Соснівська СУБ, але не зміг через те, що залиття сталося ввечері п`ятниці, в час коли Соснівська СУБ не працює. Зважаючи на це, позивач разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали акт від 21.07.2017 року із зазначенням підстав залиття та наслідків залиття квартири позивача.
Лише 24.07.2017 року представниками Соснівська СУБ було складено акт про залиття помешкання. У відповідності до тексту акту «причина заливу: розгерметизація корпусу лічильника холодного водопостачання в кв. АДРЕСА_3 в туалеті. В квартирі АДРЕСА_3 виконано додаткове обстеження сантехнічного обладнання, а саме: труби, крани, різьбові з`єднання, каналізаційну мережу. Сантехнічне обладнання знаходиться (на момент обстеження) в справному технічному стані та не потребує ремонтних робіт». Також актом встановлено пошкодження помешкання позивача, але не записано про пошкодження меблів. Зважаючи на це, в акті існує відмітка про відсутність відомостей про меблі, а також позивачем здійснено фотографування пошкоджень. У відповідь представники Соснівська СУБ повідомили, що не мають права записувати пошкодження речей, адже це є прерогативою експерта.
24.07.2017 року у зв`язку із тим, що позивач та її родина не могли використовувати холодне водопостачання, позивач звернулася до начальника відповідача із вимогами про заміну лічильника та направлення представника для встановлення розміру завданої шкоди.
25.07.2017 року до помешкання позивача прибули представники відповідача та видали акт. Згідно тексту акту: «під час демонтажу пломби були в наявності та непошкоджені, різьбові з`єднання трубопровода з лічильником не пошкоджені, корпус лічильника та його складові частини в наявності, були вилучені для проведення перевірки на предмет встановлення причин його розгерметизації»
Згідно висновку експерта від 29.01.2018 року № 20-17, 194/17 розмір завданої шкоди квартири АДРЕСА_2 внаслідок залиття квартири 21 липня 2017 року, а саме: підлоги в кімнатах, коридорі квартири визначалась як вартість відновлювального ремонту і на час проведення експертизи складає 16 798 грн.
З даного висновку також встановлено, що на шафі-купе у коридорі квартири, дверях у дитячу кімнату, містяться пошкодження: набрякання та відшарування личкувального матеріалу низу виробів, порушення цілісності матеріалу. Встановлені дефекти виникли в результаті залиття (намокання водою). При цьому, розмір завданої шкоди (шафи-купе у коридорі квартири, двері у дитячу кімнату), експертом встановити неможливо тому, що це не входить до компетенції експертів товарознавців, а повинна встановлювати співробітниками компетентної організації, що займається виробництвом меблевих виробів.
В подальшому позивачем було проведено ремонтні роботи шафи-купе, що підтверджено копією Договору підряду від 01 березня 2018 року та кошторисом на виконання ремонтних робіт, за яким загальна вартість ремонтних робіт та заміни пошкоджених частин шафи-купе становить разом 3 651 грн. 98 коп. А також проведено ремонт пошкоджених дверей в дитячій кімнаті, що підтверджено копією накладеної від 16 березня 2018 року на загальну суму 3 931 грн.
Отже, загальна сума матеріальної шкоди, яку просить позивач стягнути з відповідача становить 24 380,98 грн.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи від 14 червня 2021 року також встановлено, що розгерметизація лічильника холодної води № 068282, який був встановлений у квартирі АДРЕСА_2 , могла статися в результаті пошкодження внутрішнього різьблення корпусу лічильника, які могли утворитися в процесу експлуатації через звинчування з перекосом, при застосуванні забрудненої ущільнювального мастила.
Причиною розгерметизації лічильника холодної води № 068282, який був встановлений у квартирі АДРЕСА_2 , могла бути його неналежна остання збірка лічильника.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.02.1992р. (із змінами), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що затоплення квартири позивача сталось 21 липня 2017 року з вини відповідача КП ТМ "Черкаситеплокомуненерго" внаслідок неналежної збірки 20 липня 2017 року лічильника обліку холодного водопостачання у квартирі позивача, що підтверджується відповідним висновком експерта від 14.06.2021 року, який оцінюється у сукупності з зібраним по справі вищезазначеними доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 24 380,98 грн. підлягають до задоволення в частині вимог до відповідача КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» як особи, відповідальної за збитки позивача.
З-приводу позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно п. 4-5 постанови № 4 від 31.03.95 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди,та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті залиття квартири, дійсно, нанесена моральна шкода відповідачем. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, судом враховується тривалість порушення прав позивача; час та зусилля, що потрібні останній для відновлення попереднього стану; глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна; порушення нормального ритму життя; тяжкість вимушених змін (неможливість використовувати належним чином своє майно), а також вимоги розумності та справедливості. У зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Тому в цій частині позовна вимога підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Так, позивачами були понесені витрати по оплаті вартості проведення експертних досліджень в сумі 3 000 грн. та 3 600 грн., що підтверджується відповідними квитанціями від 27 грудня 2017 року. Враховуючи те, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволені судом в повному обсязі, вказані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку, з тим, що позовні вимоги були задоволені частково, то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.
Щодо витрат на правову допомогу, то адвокатом позивача під час розгляду справи подано клопотання з посиланням на норму ст. 141 ч. 8 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим питання щодо відшкодування зазначених витрат на даний час судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, суд
Позов задоволити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: