Справа № 463/5892/21
Провадження № 2/463/98/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про виділ частки в натурі-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , яка представляє інтереси своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про виділення 69/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 235,7 кв.м., а також гараж літ "Б" площею 23,7кв.м. в окремий об`єкт нерухомого майна з наступним припиненням права спільної часткової власності.

Згідно уточнень позовних вимог від 19.07.2021, остаточно позивач просила суд ухвалити рішення, яким виділити 69/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 235,7 кв.м., до складу яких входять :

- приміщення підвалу: ІІІ (2,5 кв.м.), IV (8,4 кв.м.), V (3,5 кв.м.), VI (7,7 кв.м.), XI (18,8 кв.м.), XII (6,1 кв.м.), XIII (26,2 кв.м.);

- приміщення першого поверху: 1-1 (2,8 кв.м.), 1-2 (10,6 кв.м.), 1-3 (3,2 кв.м.), 1-4 (18,3 кв.м.), 1-5 (20,0 кв.м.), 1-6 (5,4 кв.м.), 1-7 (1,1 кв.м.), 1-8 (8,6 кв.м.), 1-9 (11,6 кв.м.), 1-10 (27,6 кв.м.);

- приміщення мезоніну та мансарди: 3-1 (1,6 кв.м.), 3-2 (1,2 кв.м.), 3-3 (1,0 кв.м.), 3-4 (11,0 кв.м.), 3-5 (16,4 кв.м.), 1-13 (5,7 кв.м.), 1-12 (10,9 кв.м.), 1-11 (5,5 кв.м.),

а також гараж літ "Б" площею 23,7кв.м. в окремий об`єкт нерухомого майна з наступним припиненням права спільної часткової власності та права спільного користування трьома сходовими клітками площею 4,7 кв.м., 8,8 кв.м. 8,8кв.м. та коморою - 3,2 кв.м.

Як на підставу позову покликалась на те, що є власницею 69/100 частин будинку, однак через відсутність згоди відповідачів позбавлена можливості виділити свою частку в окремий об`єкт нерухомості.

Представником відповідача адвокатом Тарасенко Л.Л. 09.07.2021 подано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову заперечує, вважає, що позов не може бути задоволений у зв`язку із неточностями відомостей у свідоцтві про право власності позивачки; поданням позивачкою недопустимих та недостовірних доказів, з незрозумілою юридичною долею частини приміщень, які перебувають у спільному користуванні позивача та інших співвласників, невірно визначеним складом учасників судового процесу, та через не відповідність інтересам дітей - співвласникам будинку, запропонованого позивачкою виділу частки.

16.07.2021 представником позивача, адвокатом Демою Н.І. подано відповідь на відзив, в якому, посилаючись на додані до позовної заяви письмові докази та норми чинного законодавства, спростовує доводи наведені стороною відповідача.

28.07.2021 представником відповідача адвокатом Тарасенко Л.Л. подано заперечення і відзив на заяву про зміну предмету позову, згідно яких, останній проти задоволення позову заперечує, з підстав аналогічних відзиву на позовну заяву.

14.09.2021 відповідачами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подано, згідно яких проти задоволення позовних вимог останні не заперечують. Крім того, в поданих письмових поясненнях відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вважають, що задоволення позову жодним чином не порушить права відповідачів.

30.09.2021 представником позивача, адвокатом Демою Н.І. подано письмове заперечення щодо висновків наведених у Звіті про технічне обстеження частини житлового будинку АДРЕСА_1 , вважає, що такий не відображає реальних обставин.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору не було подано.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява надійшла до суду 25.05.2021.

Провадження у справі відкрито 17.06.2021.

Ухвалою від 30.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 16.11.2021 заслухано пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_4 та її представника.

Після відкладення судових засідань у даній справі за клопотаннями сторін, в судовому засіданні 20.07.2022 закінчено з`ясування обставин справи, проведено судові дебати.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Позивач приймала участь у розгляді справи в особі свого повноважного представника. Відповідач ОСОБА_4 приймала участь у розгляді справи особисто та в особі свого повноважного представника. Вони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція учасників справи.

Повноважний представник позивача під час виступу із вступним словом позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні мотивам позову та просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 та її повноважний представник під час виступу із вступним словом проти обґрунтованості позову заперечили з підстав, викладених у відповідних відзиві та запереченнях. Просили відмовити в позові.

Відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у відповідних заявах просили проводити судовий розгляд справи в їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Представником третьої особи Органом опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради 13 вересня 2021 року, на виконання листа Личаківського районного суду м. Львова від 17.06.2021 подано до суду висновок щодо розв`язання спору про виділ частки в натурі №26000-вих -81584, яким встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини прийшла до переконливого висновку, що при задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 права дітей порушені не будуть. Згідно заяви представника третьої особи, останній підтримує наведений вище висновок, просив проводити судовий розгляд справи в його відсутності.

Позиція суду.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на будинок № НОМЕР_1 від 12.06.2002 року, що видане Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради згідно розпорядження Личаківської районної адміністрації від 10.05.2002р. №697 та розпорядження Личаківської районної адміністрації про внесення змін від 12.06.2002р. №878, є власницею 69/100 ідеальних частин будинку по АДРЕСА_1 (т.1,а.с.10).

Згідно розпорядження Личаківської районної адміністрації від 10.05.2002р. № 697 "Про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_9 ", вбачається, що воно приймалось на підставі висновку про визначення ідеальних долей між співвласниками №1/2312 від 05 квітня 2001 року, що був виданий Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, і на підставі якого було визначено площу 69/100 ідеальних часток, яка надалі вносилась у дані свідоцтва про право власності, та перелік приміщень включених в 69/100 ідеальних часток (т.2, а.с.171).

Так відповідно до вже згаданого висновку про визначення ідеальних долей між співвласниками №1/2312 від 05 квітня 2001 року, 69/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 складається з наступних приміщень : III (2,5кв.м.), IV(8,40 кв.м.), V(3.50 кв.м.), VI(7,7кв.м.), XI (18.80кв.м.), XII (6,10 кв.м.), XIII(26.20 кв.м.), 1-1 (2.80 кв.м. ), 1-2 (10.60 кв.м.), 1-3 (3,20кв.м.), 1-4 (18,30кв.м.), 1-5 (220,0кв.м.), 1-6(5,40), 1-7(1,10кв.м.), 1-8 (8,60кв.м.), 1-9 (11,60кв.м.), 1-10 (27,60 кв.м.), 1-11 (5,50 кв.м), 1-12 (10,90 кв.м), 1-13(5,70 кв.м), 3-1 (1,60 кв.м), 3-2 (1,20кв.м.), 3-3(1,0 кв.м), 3-4(11,0 кв.м), 3-5(16,40кв.м.), загальною площею 235,70кв.м. та гаража літ "Б" (т.1, а.с.11).

Відповідно до даних, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно Інформаційної довідки №244177783 від 12.02.2021р, іншими співввласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 є: ОСОБА_6 , власниця 31/800 часток; ОСОБА_5 , власник 31/800 часток ; ОСОБА_8 , власник 120/800 часток; ОСОБА_7 , власниця 66/800 часток. У спільному користуванні всіх співвласників знаходяться три сходові клітки площею 4,7 кв.м., 8,8 кв.м., 8,8 кв.м., та комора - 3,2 кв.м. (т.1, а.с.41-45).

У березні 2021 року позивачка звернулась до інших співвласників із пропозицією підписати нотаріально засвідчений договір про виділ її частки з наступним припиненням права спільної часткової власності, проте не отримала згоди на укладення такого (т.1, а.с. 24).

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу частини об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 №1/2209 від 16.04.2021 року, виготовленого ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" встановлено, що технічно можливо виділити частину будинку АДРЕСА_1 з присвоєнням окремого поштового номера (т.1, а.с.29).

Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №39, складеного 12 липня 2021 року (т.1,а.с.99-111) встановлено, що технічно можливо виділити в натурі 69/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 , до складу яких входять наступні приміщення:

1. підвалу: ІІІ (2,5 кв.м.), IV (8,4 кв.м.), V (3,5 кв.м.), VI (7,7 кв.м.), XI (18,8 кв.м.), XII (6,1 кв.м.), XIII (26,2 кв.м.);

2. першого поверху: 1-1 (2,8 кв.м.), 1-2 (10,6 кв.м.), 1-3 (3,2 кв.м.), 1-4 (18,3 кв.м.), 1-5 (20,0 кв.м.), 1-6 (5,4 кв.м.), 1-7 (1,1 кв.м.), 1-8 (8,6 кв.м.), 1-9 (11,6 кв.м.), 1-10 (27,6 кв.м.);

3. мезоніну та мансарди: 3-1 (1,5 кв.м.), 3-2 (1,2 кв.м.), 3-3 (1,0 кв.м.), 3-4 (11,0 кв.м.), 3-5 (16,4 кв.м.), 1-13 (5,7 кв.м.), 1-12 (10,9 кв.м.), 1-11 (5,5 кв.м.). Для повного відокремлення (ізоляції) даної частини житлового будинку, а саме 69/100 ідеальних часток, виділення яких є предметом експертного дослідження, необхідно:в підвальному поверсі в приміщенні коридору ІІІ закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І, яка перебуває в спільному користуванні співвласників житлового будинку (див. додаток №1);на першому поверсі в приміщенні коридору 1-1 закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І, яка перебуває в спільному користуванні співвласників житлового будинку (див. додаток №2);в мезоніні в приміщенні коридору 3-1 закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І, яка перебуває в спільному користуванні співвласників житлового будинку (див. додаток №3);встановити перегородку на балконі мезоніну (див. додаток №3);встановити внутрішньо будинкові сходи для сполучення приміщень першого поверху та мезоніну. Для встановлення таких сходів необхідно звернутись у відповідні установи та організації для отримання дозволу, розробки проекту та безпосереднього виконання будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до висновку експерта №70 судової додаткової будівельно-технічної експертизи складеного 28 грудня 2021 року встановлено, що технічно можливим є проведення робіт передбачених Висновком судової будівельно-технічної експертизи №39 від 12.07.2021 року, а саме: в підвальному поверсі в приміщенні коридору ІІІ закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І, яка перебуває в спільному користуванні співвласників житлового будинку; на першому поверсі в приміщенні коридору 1-1 закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І , яка перебуває у спільному користуванні співвласників житлового будинку; в мезоніні в приміщенні коридору 3-1 закласти дверний проріз, що веде до сходової клітки І, яка перебуває в спільному користуванні співвласників житлового будинку; встановити перегородку на балконі мезоніну; встановити внутрішньобудинкові сходи для сполучення приміщень першого поверху та мезоніну (т.2, а.с.3-10).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина друга статті 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поняття спільної часткової власності визначено в ч. 1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі №205/9065/15-ц (провадження №61-214009св19) зроблено висновок, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 р. по справі № 6-12цс13.

Відповідно до роз`яснень викладених у пунктах 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до п.1.2. Інструкції щодо поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. №55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

У відповідності до положень частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак суд приходить до висновку про те, що у позивача наявні правові підстави для виділення належної їй частки будинку в натурі. Належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи наведені стороною позивачки щодо можливості виділу її частки в окремий об`єкт, зокрема таких, що доводили б невідповідність частки, що належить позивачці на праві власності, частці у будинку про виділ якої вона просить, або таких які б підтверджували неможливість проведення такого виділу з технічних підстав, стороною відповідачки ОСОБА_4 надано не було. Доказів того, що при виділенні частки позивачки будуть порушені права неповнолітніх співвласників - ОСОБА_10 та ОСОБА_5 також надано не було, тому суд приймає рішення про задоволення позову. Відповідно обов`язок по здійсненні переобладнань зазначених експертом лежить на позивачу.

Щодо судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи судові витрати в даній справі складаються з сплаченого позивачем судового збору в сумі 908 грн. і такий відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів, оскільки позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,77-82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 15,16,183,356,358,364,367 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 АДРЕСА_1 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ), третя особа Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про виділ частки в натурі ( АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 69/100 ідеальних частин будинку на АДРЕСА_1 , загальною площею 235,7 кв.м., до складу яких входять:

-приміщення підвалу: ІІІ (2,5 кв.м.), ІV (8,4 кв.м.), V (3,5 кв.м.), VІ (7,7 кв.м.), ХІ (18,8 кв.м.), ХІІ (6,1 кв.м.), ХІІІ (26,2 кв.м.);

-приміщення першого поверху: 1-1 (2,8 кв.м.), 1-2 (10,6 кв.м.), 1-3 (3,2 кв.м.), 1-4 (18,3 кв.м.), 1-5 (20,0 кв.м.), 1-6 (5,4 кв.м.), 1-7 (1,1 кв.м.), 1-8 (8,6 кв.м.), 1-9 (11,6 кв.м.), 1-10 (27,6 кв.м.);

-приміщення мезоніну та мансарди: 3-1 (1,6 кв.м.), 3-2 (1,2 кв.м.), 3-3 (1,0 кв.м.), 3-4 (11,0 кв.м.), 3-5 (16,4 кв.м.), 1-13 (5,7 кв.м.), 1-12 (10,9 кв.м.), 1-11 (5,5 кв.м.),

а також гараж літ. «Б» площею 23,7 кв.м., в окремий об`єкт нерухомого майна з наступним припиненням права спільної часткової власності та права спільного користування трьома сходовими клітками площею 4,7 кв.м., 8,8 кв.м., 8,8 кв.м. та коморою 3,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 302,67 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 302,67 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 302,67 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.08.2022.

Суддя: Леньо С. І.