ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3748/21
номер провадження 2/695/444/22
УХВАЛА

02 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Побиванця Ю.В.,

представника відповідача адвоката Хорошун О.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 до Гельмязівської сільської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Гельмязівської сільської ради у якій просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо не створення комісії для визначення збитків з приводу самовільного використання земельної ділянки, що належить позивачу протиправною. Крім того позивач просить зобов`язати відповідача створити комісію для визначення збитків з приводу самовільного використання земельної ділянки, площею 3.44 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із них ріллі 2.97 га, кадастровий номер :06:002:0610 та повторно розглянути його заяву щодо визначення розміру збитків у межах та спосіб визначених чинним законодавством.

Ухвалою суду від 29.12.2021р. прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача надав до суду клопотання про закриття провадження по справі, яке мотивовано тим, що із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли публічні відносини, оскільки позивач оскаржує бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Таким чином, враховуючи суб`єктний склад учасників справи та предмет позовних вимог, представник відповідача просить провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник відповідача на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, що вказані у відповідному клопотанні про закриття провадження по справі.

Позивач та його представник проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи на те, що даний спір є цивільно-правовим, оскільки спірні правовідносини виникли з приводу бездіяльності владного суб`єкта, що порушують приватне право та інтереси позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із аналізу ч. 1 ст. 19 ЦПК України можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, коли розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4. КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Пунтом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначена юрисдикція адміністративних судів, яка поширюється на справи у публічно- правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 11-766апп18 від 03 жовтня 2018 року, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 11-160апп18 від 28 березня 2018 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 917/902/18 від 27 березня 2019 року.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про визнання бездіяльності та зобов`язання Гельмізівську сільську раду створити комісію для визначення збитків з приводу самовільного використання земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ІІ-ЧР № 013549 від 03 лютого 2003 року, площею 3,44 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із них ріллі 2,97 га, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо визначення розміру збитків у межах та у спосіб визначених чинним законодавством.

Таким чином, спір у справі, що розглядається, стосується права власності фізичної особи на земельну ділянку, яке підтверджується державним актом на право власності, тобто цивільного права, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

Аналогічні обставини стосуються і вимог позивача щодо визнання бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, адже такі вимоги теж стосуються саме права власності фізичної особи на земельну ділянку.

Отже, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини стосуються порушення права власності на земельну ділянку, стосовно якої позивачем заявлені вимоги до суб`єкта владних повноважень щодо незаконності їх дій чи бездіяльності та виходить за межі компетентності адміністративного суду, а тому підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

За таких підстав у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 255 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Гельмязівської сільської ради, адвоката Хорошун Оксани Володимирівни про закриття провадження, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В.