справа № 691/635/20
провадження № 2/691/40/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, 08 серпня 2015 року зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1838. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітній ОСОБА_3 проживає біля неї. До Дніпровського районного суду міста Києва подала позов про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів з відповідача. У період перебування в шлюбі придбано із США легковий транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2011 року випуску, колір - чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_1 , VIN code: НОМЕР_2 . Автомобіль було куплено із пошкодженнями, після дорожньо-транспортної пригоди. Після доставки автомобіля на територію України, його розмитнення, відновлення та встановлення ГБО, вказаний транспортний засіб, 18 липня 2019 року був зареєстрований ТСЦ 8047 за реєстраційним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 - відповідача у справі та видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Вартість транспортного засобу склала приблизно 270473,35 грн. і складається з: 4153 доларів США, що за курсом 1 долар США до української гривні (26.29895000) станом на 11 червня 2019 року становило 109219,54 грн.; митні платежі (рядок 47 форми МД-2 ВМД UA 100010/2019/336362): 10921,95 грн + 25986,59 грн. + 29225,62 грн. - 66134,16 грн.; встановлення ГБО на ТЗ - 500 доларів США, що за курсом 1 долар США до української гривні (26.29895000) станом на 12 червня 2019 року становило 13149,50 грн.; відновлення пошкоджень транспортного засобу склало приблизно 3000 доларів США, що за курсом 1 долар США до української гривні (25.86208700) станом на 18 липня 2019 року становило 77586, 30 грн.; збір за першу реєстрації транспортного засобу в Україні - 4383, 85 грн.. Дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема транспортного засобу, не можуть. Оскільки, майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, то належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визначення за нею 1/2 частки автомобіля, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишивши його у власності відповідача та стягнути з нього вартість 1/2 частки автомобіля в розмірі 135236,68 грн., що стало підставою звернення до суду з позовом.

У судовому засіданні 26 липня 2022 року сторони участі не взяли, повідомлені належно: позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4 надіслали клопотання від 24 червня 2022 року про підтримання позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 204065 грн. в рахунок компенсації ? частини вартості автомобіля TOYOTA CAMRY, 2011 року випуску, залишити транспортний засіб у власності відповідача і відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору, приїзду до суду та за проведення експертизи, що відповідає змісту наданих пояснень в раніше проведених судових засіданнях; відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 до суду не з`явилися, отримано 21 липня 2022 року клопотання представника про відсутність підстав для участі у зв`язку з припиненням строку дії договору про надання правової допомоги, від відповідача заяв та клопотань не надходило, окрім телефонограм від 01 липня 2022 року, 29 червня 2022 року про неможливість участі через перебування в м.Києві, в раніше проведених засіданняз з участю представника висловлена позиція про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, подали відзив, за змістом яких, дійсно, з 08 серпня 2015 року ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1838. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спірний автомобіль «TOYOTA CAMRY», легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , був придбаний у період шлюбу, але частково за особисті кошти ОСОБА_2 , оскільки, до шлюбу, а саме 18 червня 2013 року, ОСОБА_2 за особисті кошти придбав автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_5 , що підтверджується листом територіального сервісного центру №7144 від 08 липня 2020 року за №31/23/44-16. Перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_1 , а саме 14 травня 2019 року, відповідач, згідно договору купівлі - продажу, продав належний йому автомобіль Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_5 за ціною 49 800 грн., що підтверджується листом територіального сервісного центру №7144 від 01 липня 2020 року за №31/23/44- 11, та в подальшому, отримані кошти в сумі 49 800 грн., використав для придбання 18 липня 2019 року автомобіля TOYOTA CAMRY, легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Разом з тим, спірний автомобіль 19 травня 2020 року був проданий відповідачем за 109219,54 грн., що підтверджується листом територіального сервісного центру №7144 від 01 липня 2020 року за №31/23/44-11. Продаж був зумовлений тим, що автомобіль потребував ремонту на загальну суму 48500 грн, що підтверджується Актом огляду №00112 від 12 травня 2020 року, тому відповідач був змушений його продати. Доводи позивача про те, що вони не дійшли згоди щодо розподілу майна, зокрема зазначеного транспортного засобу не відповідає дійсності, оскільки позивач ОСОБА_1 в рахунок компенсації спільної частини коштів отримала від відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно Постанови Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року (справа №6-399 цс17 про поділ спільного сумісного майна подружжя): належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. З врахуванням викладеного, спірний автомобіль у розумінні ст. 60 СК України, не має статусу спільної сумісної власності подружжя, позивача та відповідача (а.с.54-57).

Не погоджуючись із відзивом, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 надали відповідь на відзив, з якої вбачається, що відповідач у відзиві підтверджує факт, що спірний автомобіль був придбаний в період шлюбу, а тому визнає вимогу позивача, що спірне майно є спільною сумісною власністю. Відповідач вказує, що частково профінансував купівлю спірного майна на кошти, які виручив від продажу свого особистого автомобіля 14 травня 2019 року за кошти в сумі 49800 грн.. Таке твердження, дійсності не відповідає, оскільки спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме додаток «5» до позовної заяви «Копія інвойсу № 98546 від 13.03.2019 року», відповідно до якого, грошові кошти в сумі 4153 доларів США були сплачені за спірне майно станом на 13 березня 2019 року і становило в гривневому еквіваленті, за курсом 1 долар США до української гривні (26.35955300), суму в розмірі 109471,23 грн. Таким чином, відповідач особисто ніяким чином не міг сплатити за спірне майно грошові кошти, як він стверджує, оскільки у нього їх не було. З наведеного вбачається, що відповідач намагається ввести суд в оману шляхом перекручування фактів, керуючись лише своїми здогадками та припущеннями. Крім того, відповідач визнав факт того, що саме ним, особисто, всупереч закону, яким визначено, що розпорядження об`єктами спільної сумісної власності відбувається за згодою другого подружжя, було прийнято рішення щодо відчуження спірного майна ним одноосібно, на власний розсуд та за ціну, яку він визначив (домовився) в розмірі 109219,54 грн.. Укладена відповідачем угода про відчуження спірного майна виходить за межі дрібно побутових угод, де згода іншого з подружжя не потребується і не вимагається законом. Зазначена відповідачем сума з продажу ним спірного майна в розмірі 109219,54 грн. цілком збігається із сумою митної вартості спірного майна станом на 11 червня 2019 року, дата, з якої спірний автомобіль перебував під митним контролем на Одеській митниці, вартість становила 109219,54 грн.. Позивач, будь-якої згоди та повноважень на відчуження спірного майна на суму 109219,54 грн., а саме легковий транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2011 року випуску, колір - чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_6 , VIN code: НОМЕР_2 відповідачу не надавала, як то передбачено ст. 369 ЦК України. Твердження відповідача, що він змушений був продати спірне майно, оскільки автомобіль потребував ремонту на суму 48500 грн., не відповідають дійсності, так як спірне майно було придбане на аукціоні в США із пошкодженнями. Після розмитнення та проведення відновлювального ремонту, спірне майно було відновлено та перебувало у технічно справному стані, зокрема, двигун, оскільки автомобіль додатково обладнувався ГБО, тому було проведено відповідну комп`ютерну діагностику та обстеження фахівцями. Останнє обстеження було на прикінці січня, початку лютого 2020 року, а отже з березня по травень 2020 року, період часу, коли відповідач фактично відібрав спірний автомобіль та користувався ним сам. Таких дефектів, як зазначено в акті огляду, що надав відповідач від 12 травня 2020 року, за такий короткий проміжок часу, з`явитись фактично не могло. Щодо твердження відповідача, що позивач в рахунок компенсації спільної частини коштів отримала від відповідача грошові кошти в сумі 2000 доларів США, також не відповідають дійсності, оскільки є нічим не підтвердженими, голослівними твердженнями відповідача та спростовуються вказаними вище обставинами. До того ж, факт передачі грошей має бути підтверджений письмово, принаймі розпискою в письмовій формі, оригінал якої, за загальним правилом, зберігається у сторони, що передала грошові кошти. Проте ні самої грошової компенсації позивачу, а ні її підтвердження не існує, та на думку позивача, є намаганням відповідача ввести суд в оману (а.с.71-76).

16 червня 2020 року у цивільній справі відкрито провадження.

22 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши попередньо надані в судових засіданнях пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, остільки стороною позивача доведено позовні вимоги в повному обсязі, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.12 ЦПК України, чого не зробив відповідач, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та роз`яснено сторонам і їх представникам, всі права, обов`язки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 265ЦПК України.

Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичним фактом, пов`язує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги позивача є поділ спільного майна подружжя згідно вимог ст.ст.57, 60, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач та її представник, а відповідач і його представник в заперечення, посилалися виключно на норми Сімейного Кодексу України та підстави набуття права особистої приватної і спільної сумісної власності подружжя. Спірні правові відносини, які склалися між сторонами, підпадають під вид цивільно-правових відносин сімейне право.

Як встановлено судом, із наданих до суду сторонами та підтверджено, доказами дослідженими при розгляді цивільної справи, що згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_7 від 08 серпня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 , відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, за актовим записом №1938, зареєстрований шлюб, дані про його розірвання на час розгляду справи суду не повідомлялися (а.с.6). За період перебування у зареєстрованому шлюбі, 13 березня 2019 року, сторонами придбано автомобіль «TOYOTA CAMRY», легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та зареєстровано 18 липня 2019 року, що підтверджується накладною від 13 березня 2019 року №98546, митною декларацією №967, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 (а.с.13-17). З наданого представником відповідача доказу вбачається, що згідно довідки Територіального сервісного центру №7144 філії ГСЦ МВС РЦС ГЦС МВС в Черкаській області від 01 липня 2020 року №31/23/44-11, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 14 травня 2019 року в ТСЦ 8046 м.Києва, згідно договору купівлі-продажу перереєстровано належний ОСОБА_2 автомобіль SKODA OCTAVIA TOUR, державний номерний знак НОМЕР_5 , вартість вказана в ДКП становить 49800 грн., 19 травня 2020 року, в ТСЦ м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області, згідно договору купівлі-продажу №7144/2020/2000660 було перереєстровано належний ОСОБА_2 автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого вказана в договорі 109219,54 коп. (а.с.59). Пояснення відповідача ОСОБА_2 щодо придбання до реєстрації шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , 18 червня 2013 року за особисті кошти автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_5 , підтверджується листом Територіального сервісного центру №7144 філії ГСЦ МВС РЦС ГЦС МВС в Черкаській області від 01 липня 2020 року №31/23/44-16 (а.с.60). Відповідно до Акту огляду автомобіля №00112 від 12 травня 2020 року, автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 , придбаний сторонами у зареєстрованому шлюбі, потребує обслуговування, а саме рекомендовані роботи та рекомендовані запасні частини на суму 48500 грн. (а.с.61). У судовому засіданні 07 червня 2021 року задоволено письмове клопотання представника позивача ОСОБА_4 від 26 травня 2021 року про призначення у цивільній справі судової автотоварознавчої експертизи спірного автомобіля (а.с.114-158, 163-164). При обговоренні вище вказаного клопотання, судом взято до уваги думку сторін. Так, позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_4 підтримано клопотання, представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення клоптання заперечив, мотивуючи тим, що представник позивача, у встановлений законом строк клопотання про призначення експертизи не подав, неможливості його подання на попередній стадії судового процесу не обґрунтував, а також поновити йому строк на подання клопотання не просив. Ухвалою Городищенського районного суду від 16 червня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 28 липня 2020 року, позивачу надіслано відзив на позовну заяву, у якому було зазначено про те, що автомобіль марки TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_3 , у зв`язку технічним станом, що підтверджується Актом огляду від 12 травня 2020 року, був проданий 19 травня 2020 рок за 109 219,54 грн., про що було повідомлено у судовому засіданні, тобто позивачу ОСОБА_1 та представнику ОСОБА_4 було відомо, що вказаний транспортний засіб відчужено, проте, ніяких дій сторона позивача не вчиняла і з клопотаннями до суду не зверталась. Зволікання сторони позивача у користуванні наданих їм процесуальними правами в будь-якому випадку не може свідчити про поважність пропуску строку із зверненням з клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи. Також, представник відповідача не погодився із позицією представника позивача про те, що в основу необхідності проведення такої експертизи покладено вартість подібних автомобілів на інтернет ресурсах, яка коливається від 261 500 грн. до 349 500 грн., а не те, що 19 травня 2020 року спірний автомобіль було продано за 109 219,54 грн. та при цьому не взято до уваги технічний стан спірного автомобіля, який був придбаний вже з пошкодженнями, а в процесі експлуатації виявилися приховані недоліки (а.с.178-181). При вирішенні клопотання, враховано клопотання представника відповідача про доручення виконання судової автотоварознавчої експертизи експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.178-184). Відповідно до ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2021 року, на вирішення судової автотоварознавчої експертизи, експертам поставлено наступні питання: яка дійсна ринкова вартість колісного транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун НОМЕР_1 , VIN code: НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 26 квітня 2021 року час розгляду справи в суді коли відбулося судове засідання та яка дійсна ринкова вартість колісного транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун НОМЕР_1 , VIN code: НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату продажу 19 травня 2020 року (а.с.183-184). Ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 07 червня 2021 року залишилась без виконання, остільки згідно листа Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01 липня 2021 року №23/10-15/650-21, експерт з даного виду дослідження у штаті вказаного відділення відсутній (а.с.189). Ухвалою суду від 15 липня 2021 року провадження у цивільній справі поновлено та призначено судове засідання (а.с.192). У судовому засіданні 28 вересня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 та відповідно до ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2021 року, у цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на виконання якої поставлено вище зазначені питання (а.с.199-204). Оплату за проведення судової автотоварознавчої експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 (а.с.202-204). Крім того, постановлено про необхідність сторонам у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взяти участь у проведенні судової автотоварознавчої експертизи (а.с.202-204). Ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2021 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи, сторонами у справі не оскаржувалась (а.с.202-204). 16 листопада 2021 року до Городищенського районного суду Черкаської області від експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України М.Лень надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів для виконання судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі (а.с.205-206). Клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України М.Лень задоволено, винесена ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року (а.с.210-212). За змістом вище вказаної ухвали постановлено, експерту М.Лень, при виконанні судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вирішувати питання про проведення експертизи по матеріалах справи та визначення середньої ринкової вартості досліджуваного КТЗ за матеріалами по інформації ринку продажу подібних КТЗ станом на 26 квітня 2021 року та станом на дату продажу 19 травня 2020 року (зазначені в ухвалі суду), за результатами попереднього вивчення наданих на дослідження матеріалів цивільної справи №691/635/20 провадження №2/691/101/21 та ухвали від 28 вересня 2021 року Городищенського районного суду Черкаської області (а.с.210-212). Згідно письмової заяви позивача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4 від 01 грудня 2021 року, станом на 10 годину 30 хвилин 01 грудня 2021 року для проведення огляду об`єкта дослідження не з`явився відповідач ОСОБА_2 та його представник, також відсутній об`єкт дослідження - транспортний засіб марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_9 , VIN code: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , у зв`язку з чим огляд не відбувся (а.с.216). Як вбачається із Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України М.Лень за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №691/635/20 провадження №2/691/101/21 від 03 лютого 2022 року №30352/21-54, середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_9 , VIN code: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , станом на 26 квітня 2021 року (дату розгляду справи судом) по інформації ринку продажу подібних КТЗ, складала 427 160,00 грн, з ПДВ та середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_9 , VIN code: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , станом на 19 травня 2020 року. дату продажу, по інформації ринку продажу подібних КТЗ, складала 408 130,00 грн, з ПДВ (а.с224-231).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Із пояснень учасників справи встановлено, що на час розгляду цивільної справи, між сторонами відсутній шлюбний договір стосовно спірного майна у виді транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску . Сторонам було запропоновано, судом, добровільний поділ майна із визначенням ідеальних часток, для можливого врегулювання спору, але вони заперечили щодо такого підходу з огляду на зміст заявлених позовних вимог та існування спору. Дружина і чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, мають і право за змістом ст.69 СК України розділити майно і за взаємною згодою. Таку форму розподілу майна сторони у справі не скористалися.

Правовий аналіз правовідносин між сторонами, вказує, що предметом спору є права сторін у справі, як подружжя, на частину у спірному майні, як спільній сумісній власності. Так як, спірне майно у виді транспортного засобу придбане в період шлюбу 18 липня 2019 року і сторони не заперечили факту спільного проживання сім`єю і ведення спільного господарства, то для вирішення спору, суд, застосовує норми діючого Сімейного Кодексу України.

Статтею 63 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

З огляду на викладене, суд, в ході розгляду цивільної справи, при вирішенні питання про статус майна у виді транспортного засобу як спільної сумісної власності подружжя, виходив із наданих сторонами доказів коли воно було придбане та з яких джерел придбавалося. Згідно роз`ясень п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При цьому, слід врахувати факт державної реєстрації права власності на транспортний засіб - автомобіль «TOYOTA CAMRY», легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 (а.с.13-17). Надані сторонами докази у цивільній справі безсумнівно вказують, що право власності на майно у виді вищезазначеного транспортного засобу, виникло у них, як осіб, які створили це майно, отримали свідоцтво про реєстрацію саме в період шлюбу, і підстави стверджувати про його приватну власність стороною відповідача не доведено змістом вивчених судом доказів.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський Суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Підсумовуючи викладене, суд, приходить до висновку, що спірне майно у виді транспортного засобу - автомобіля, яке набуто сторонами за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і не може йти мова про особисту приватну власність ОСОБА_2 , оскільки це порушуватиме їх права як співвласників, які гарантовані ст.41 Конституції України.

Статтею 63 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 СК України, частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності - є рівними. При вирішенні спору судом не встановлено обставин та доказів того, щоб один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а тому суд не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача, транспортний засіб автомобіль «TOYOTA CAMRY», легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перереєстрований 19 травня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу, в якому вказано вартість автомобіля 109219,54 коп., що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру №7144 філії ГСЦ МВС РЦС ГЦС МВС в Черкаській області від 01 липня 2020 року №31/23/44-11(а.с.59), проте доказів надання позивачем згоди на відчуження автомобіля суду не надано. Посилання на вартість автомобіля у вище вказаній довідці для можливого розміру стягнення, як варіант, є безпідставними, оскільки вартість транспортного засобу зазначена станом на 19 травня 2020 року, а не на час розгляду цивільної справи в суді. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №301/223/17 від 09 грудня 2020 року, якою визначено, що вартість майна, яке підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи, у випадку відчудження майна одним із подружжя проти волі іншого із подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи і такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Крім того, відповідачем та його представником не надано доказів оцінки спірного майна, документів на підтвердження оцінки, проведеної відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», тому надана довідка не може вважатися доказом дійсної вартості спірного транспортних засобу на час розгляду справи. Під час розгляду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, представник подав письмове заперечення на клопотання, яке підтримав у судовому засіданні та за змістом якого вбачається, що спірний автомобіль був проданий 19 травня 2020 року, вартість, згідно договору купівлі-продажу становить 109219,54 коп.. Інших доказів щодо ринкової вартості спірного автомобіля, сторона відповідача не надала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно чи його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Така правова позиція викладена і в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Так, відповідач, у порушення частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України не надав суду доказів іншої ринкової вартості спірного транспортного засобу, які суд правомірно міг врахувати під час вирішення спору. Крім того, згідно ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, за змістом якої постановлено, що сторони у справі беруть участь у проведенні судової автотоварознавчої експертизи та яких зобов`язано надати на вимогу експерта в його розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали. Згідно письмової заяви позивача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4 від 01 грудня 2021 року подану на ім`я директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України Рувін О.Г., станом на 10 годину 30 хвилин 01 грудня 2021 року для проведення огляду об`єкта дослідження не з`явився відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 , також відсутній об`єкт дослідження - транспортний засіб марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_9 , VIN code: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , у зв`язку з чим огляд спірного автомобіля не відбувся (а.с.223). Таким чином, відповідач ухилився від проведення призначеної судом автотоварознавчої експертизи, не надавши транспортний засіб та інші матеріали в розпорядження експерта, як то постановлено в ухвалі суду. Зазначене узгоджується з положеннями статті 109 ЦПК України, яка передбачає, якщо учасник справи ухилився від подання експертам необхідних матеріалів або від іншої участі в експертизі, суд визнає цей факт встановленим.

Відповідач здійснив продаж спірного автомобіля без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати їй 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України М.Лень за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №691/635/20 провадження №2/691/101/21 від 03 лютого 2022 року №30352/21-54, відповідно до якого вартість колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, колір чорний, бензиновий двигун - НОМЕР_9 , VIN code: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_10 , станом на 26 квітня 2021 року, дату розгляду справи судом, по інформації ринку продажу подібних КТЗ, складала 427 160,00 грн.. Суд обгрунтовано не бере до уваги посилання відповідача та його представника про те, що спірний автомобіль продано під час перебування в шлюбі і позивач отримала 2000 доларів США.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Враховуючи положення цивільного процесуального законодавства, суду не надано письмових доказів на підтвердження надання позивачем згоди на відчуження автомобіля та отримання коштів від його реалізації.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, але згідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

Установивши, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, і відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу в розмірі 213580,00 грн. виходячи із середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, саме на час розгляду справи 26 квітня 2021 року, коли було заявлено стороною клопотання про проведення судової експертизи, в розмірі 427160,00грн., а не із середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску на дату продажі 19 травня 2020 року в розмірі 408130,00грн., як просив представник позивача, та із залишенням автомобіля у власності відповідача. Така правова позиція визначена у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 137/731/17 (провадження № 61-10525св21), де Верховний Суд зазначив, що некоректне з точки зору лінгвістики формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо послідовного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час розгляду цивільної справи заявлене відповідачем та представником клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , судом було задоволено, проте в подальшому знято з розгляду за клопотанням представника відповідача, що унеможливило вивчення і дослідження цього доказу (а.с.111-112).

За загальним правилом цивільного процесу, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідати завданню цивільного судочинства, і справедливим. Суд не вправі відступити від жодної вимоги та зобов`язаний дотриматися їх при постановленні рішення у справі. Вирішуючи спір між сторонами, та приймаючи рішення у справі, суд, вважає, що дотримався таких вимог, визначених ст.263 ЦПК України, остільки забезпечив ОСОБА_1 , як позивачу, та ОСОБА_2 , як відповідачу, гарантовані Конституцією України права і свободи людини, визначив що майно набуте ними у шлюбі у виді колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску є їх спільним сумісним майном подружжя, визначив їх частки у цьому майні, зафіксувавши це судовим рішення. Остільки за змістом ч.1 ст.2 ЦПК України, судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, тобто мати справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд, то не можна залишати поза увагою і без оцінки обставини у справі пов`язані із вибуттям від ОСОБА_1 майна, яке є їх спільним сумісним майном подружжя ціз відповідачем ОСОБА_2 , яке вибуло з її власності в результаті дій відповідача, без врахування її частки та права на компенсацію, їх слід оцінювати як такі що потребують судового захисту.

При розгляді цивільної справи маються судові витрати. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Статтею 133 ЦПК України визначено поняття судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 4 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.3ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, в даному випадку у 2020 році позивач при зверненні до суду сплатила 2704,74 грн. судового збору. У зв`язку з проведенням в цивільній справі судової автотоварознавчої експертизи, оплата за яку було покладена на позивача і склала згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 10 грудня 2021 року 6864,40 грн., підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі.Представником позивача у письмовому клопотанні до суду від 24 червня 2022 року про уточнення позовних вимог вказано на необхідність відшкодування витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, проте такі належно не обґрунтовані, не підтверджені, і тому суд, виходить із вимог ч. 1 ст. 138 ЦПК України, якою передбачено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог позивача, суд не вбачає підстав для вирішення клопотання представника відповідача про орієнтовну вартість витрат відповідача на правничу допомогу у розмірі не більше 20000 грн, які підлягали стягненню з позивача. Інших судових витрат сторони не просили компенсувати.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_11 від 08 серпня 2015 року; копією накладної від 13 березня 2019 року №98546; копією митної декларації №967; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 ; копією довідки Територіального сервісного центру №7144 філії ГСЦ МВС РЦС ГЦС МВС в Черкаській області від 01 липня 2020 року №31/23/44-11; копією довідки Територіального сервісного центру №7144 філії ГСЦ МВС РЦС ГЦС МВС в Черкаській області від 08 липня 2020 року №31/23/44-16; копією Акту огляду автомобіля №00112 від 12 травня 2020 року; копією Висновку есперта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України М.Лень за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 03 лютого 2022 року №30352/21-54; квитанцією 0.0..1 від 12 червня 2020 року; квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 10 грудня 2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст.60, 63, 64,69, 70, 71Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 10,12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 133,141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати колісний транспортний засіб марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, легковий седан В, номер шасі, кузова, рами VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, легковий седан В, номер шасі, кузова, рами VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини колісного транспортного засобу марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, легковий седан В, номер шасі, кузова, рами VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , в рахунок компенсації 1/2 частини вартості автомобіля 213580,00 грн. (двісті тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

Залишити колісний транспортний засіб марки «TOYOTA», модель CAMRY, 2011 року випуску, легковий седан В, номер шасі, кузова, рами VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 у власності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , судові витрати у виді судового збору в сумі 2704, 74 грн. та за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 6864, 40 грн., а всього 9569,14 гривень.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко