Справа № 342/245/22
Провадження № 2/342/299/2022
03 серпня 2022 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Андріюк І.Г.,
з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не було зареєстровано, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0.25 га. Згідно технічного паспорта житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 153,0 кв.м, житловою - 92,9 кв.м. Ринкова вартість даного житлового господарства становить 166479 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації.
Житлове господарство по АДРЕСА_1 -Королівка облікувалося як колгоспний двір, головою якого була мама позивачки ОСОБА_3 . У господарстві з 30.11.1991 був зареєстрований брат позивачки ОСОБА_2 , який 12.11.2020 вибув на постійне проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
16.02.2009 ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачці житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, відведену для його обслуговування.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті була зареєстрована сама по АДРЕСА_2 .
З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини. За її заявою була заведена спадкова справа, однак нотаріус відмовила їй у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця.
Господарство ОСОБА_3 було віднесено до суспільної групи «колгоспний двір». Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.
Станом на 15.04.1991 у житловому господарстві в АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не було.
Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично вступила в управління спадщиною - подала заяву про прийняття спадщини, користується спадковим майном на власний розсуд, утримує житловий будинок у належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документу на житлове господарство у спадкодавця, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.
Провадження у даній справі відкрито 12.05.2022, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 09.06.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, з позовною заявою подала до суду заяву про проведення судового розгляду справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, 07.04.2022 надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. В заяві також зазначив, що його мати ОСОБА_3 склала заповіт, яким поділила належне їй майно між ним та його сестрою ОСОБА_1 . Він свою спадщину вже оформив та отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на майно. У сестри ОСОБА_1 виникли проблеми у зв`язку з тим, що будинок, який їй заповіла мати, був завершений будівництвом ще у 1991 році, проте документи на нього мати не виготовила. Через відсутність документів на будинок секретар виконкому сільської ради написала у заповіті незавершений будівництвом будинок, хоча він повність побудований та придатний для проживання. Будь яких майнових претензій на спадковий будинок він не має та не претендує на частку в ньому.
Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України ( у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Копіями витягів з погосподарських книг № 3 Олієво-Королівської сільської ради за 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995 роки та випискою із по господарської книги № 3 Олієво-Королівської сільської ради за 1991-1995 роки, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 13.01.2022 за № 10-6, стверджується, що суспільна група господарства, розташованого по АДРЕСА_1 .
Згідно постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області віднесена до Коломийського району Івано-Франківської області.
Оскільки право власності на майно, яке належало колишньому колгоспному двору, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору.
Станом на 15.04.1991 в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 зареєстрованих за місцем проживання осіб не було; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований у даному господарстві з 30 листопада 1991 р., що стверджується довідкою № 10-63, виданою 29.03.2022 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.
За заповітом, посвідченим 16.02.2009 секретарем Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 2, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , все належне їй майно, яке належить їй і буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право (житловий будинок, що в АДРЕСА_2 , господарські будівлі, присадибну земельну ділянку, свій державний акт на право власності на земельну частку (пай), майновий пай, заощаджувальну книжку) заповіла своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в с. Олієво-Королівка; а незавершений будівництвом житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, відведену для його обслуговування, - своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в с. Грушка Тлумацького району.
Родинні відносини позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджено копіями повторного свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_1 , виданого 21 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 79 від 12 жовтня 1964 р. в Книзі реєстрації народжень; повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 21 лютого 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, з якого слідує, що позивачка при укладенні шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », актовий запис за № 5 від 11 жовтня 1986 р. в Книзі реєстрації шлюбів.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 02 березня 2018 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; інших зареєстрованих осіб разом із нею не було, що стверджується довідкою № 10-17, виданою 12.01.2022 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.
Із копії спадкової справи № 253/2018, наданої суду державним нотаріусом Городенківської ДНК, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (12.06.2018).
Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_3 та прийняли спадщину, - судом не встановлено.
До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Підставою звернення позивачки до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 45/02-31 від 12 січня 2022 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.
Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 232/21, виданої 24.11.2021 ФОП ОСОБА_6 , стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 300334865, сформованої 18.02.2022, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Про реєстрацію будинку по АДРЕСА_1 у виконкомі місцевої ради свідчать копії витягів з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради за 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2022 роки та виписки із по господарських книг Олієво-Королівської сільської ради за 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2022 роки, видані Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 13.01.2022 за № 10-6, № 10-7, № 10-8, № 10-9, № 10-10, № 10-11, за даними яких в період з 1983 по 1985 роки головою господарства була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За вищезгаданим житловим будинком рахується земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га, яка була виділена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням сесії Олієво-Королівської сільської ради, що стверджується довідками, виданими Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради № 10-15 від 12.01.2022 та № 10-128 від 08.07.2022.
До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права.
Згідно п. 3.1. Про затвердження Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж від 13.06.2012 № 304 прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі-Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 був повністю завершений будівництвом у 1991 р., але не зареєстрований, свідчить довідка № 10-14, видана 12.01.2022 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із акту обстеження житлово-побутових умов будинку в АДРЕСА_1 від 08.07.2022 № 10-129 вбачається, що даний житловий будинок завершений будівництвом, складається із трьох кімнат, двох коридорів та кухні. У підвалі розміщені дві комори. Будинок одноповерховий, матеріал стін - цегла, дах покритий шифером. Загальна площа житлового будинку становить 119,9 м.кв., в тому числі житлова площа становить 92,9 м.кв. У житловому будинку проведено електропостачання, опалення будинку - пічне. Будинок придатний до проживання.
Суд зауважує, що технічний паспорт на житловий будинок не є беззаперечним доказом року побудови будинку, оскільки рік вказується замовником.
Згідно записів у погосподарських книгах Олієво-Королівської сільської ради житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , 1984 року побудови. Будинок побудований на земельній ділянці, відведеній ОСОБА_3 для його будівництва та обслуговування. Після завершення будівництва ОСОБА_3 повинна була звернутися в Олієво-Королівську сільську раду для отримання рішення сесії про визнання права власності на цей будинок, після чого зареєструвати його в органах МБТІ. Оскільки ОСОБА_3 цю процедуру не здійснила та при складанні заповіту у 2009 році не мала правовстановлюючих документів на будинок, то у заповіті його зазначили як незавершений. При цьому згідно погосподарського обліку у житловому будинку з 1984 року записана його голова ОСОБА_3 , а з листопада 1991 року її син ОСОБА_2 , про що свідчить повідомлення старости Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради № 7 від 08.07.2022.
Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті мами ОСОБА_3 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.
За змістом ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Передбачених наведеною статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.
На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1254, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 76, 81, 206, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітомзадовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Тлумацький район), Івано-Франківська область,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 03.08.2022.

Суддя: Андріюк І.Г.