Справа № 361/5083/21
Провадження № 2/361/877/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 липня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 30 000 тридцять тисяч доларів США, (що на момент подання позову складає 812700 грн.) у рахунок повернення боргу за розпискою від 21 грудня 2018 року, судові витрати: 16000 грн. 00 коп. витрати на правову допомогу та 8127 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору

Свій позов обґрунтовував тим, що 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , уклали між собою усний договір позики коштів, у той же день, позивач передав відповідачу 50 000 доларів США суму, обумовлену у договорі позики коштів, яку відповідач згідно укладеного між ними договору, зобов`язувався повернути до 20 січня 2019 року.

В підтвердження укладання усного договору позики та отримання коштів в сумі 50 000 доларів США, а також домовлену дату їх повернення, відповідач власноручно написав розписку.

У зазначений термін відповідач боргу не повернув, але згодом, частину коштів в сумі 20 000 доларів США ОСОБА_3 повернув.

Щодо решти боргу, позивач неодноразово звертався до нього з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом їм не вдалося. Відповідач відмовився повертати йому борг згідно укладеного між ними договору позики коштів, мотивуючи це відсутністю вільних коштів. Борг та факт укладання усного договору позики між сторонами підтверджується розпискою від 21 грудня 2018 року про отримання відповідачем коштів в сумі 50 000 доларів США .

Враховуючи , що відповідачем було повернуто частину коштів згідно розписки, а саме: 25 травня 2019 року позивачу було повернуто 10000 доларів США, а 26 червня 2019 року ще 10 000 доларів США. Таким чином, несплачена сума за договором позики на сьогоднішній день становить: 30 000 доларів США.

16 липня 21 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 03 листопада 2021 року.

17 лютого 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 21 квітня 2022 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив, провести в справі заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , уклали між собою усний договір позики коштів, у той же день, позивач передав відповідачу 50 000 доларів США суму, обумовлену у договорі позики коштів, яку відповідач згідно укладеного між ними договору, зобов`язувався повернути до 20 січня 2019 року.

В підтвердження укладання усного договору позики та отримання коштів в сумі 50 000 доларів США, а також домовлену дату їх повернення, відповідач власноручно написав розписку.

У зазначений термін відповідач боргу не повернув, але згодом, частину коштів в сумі 20 000 доларів США ОСОБА_3 повернув.

Таким чином, несплачена сума за договором позики на сьогоднішній день становить: 30 000 доларів США.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи з викладеного, а також те, що відповідач суму позики позивачу не повернув, безпідставно продовжує користуватися чужими грошима, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь із відповідача ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 30000 доларів США є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі встановленому договором або законом, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором розмір процентів не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1, 2 ст. 137 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається, із матеріалів цивільної справи між позивачем та його адвокатом був підписаний адвокатський контракт від 10 червня 2021 року, також була укладена Додаткова угода №1 до адвокатського контракту від 10 червня 2021 року, де була прописана вартість послуг адвоката, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 10 червня 2021 року та рахунку на сплату адвокатських послуг від 10.06.2021 року, позивач сплатив адвокату Морозову М.В. суму 16000,00 грн., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 8127 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 8256 від 10.06.2021 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 30000 доларів США за договором позики укладеного 21 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 8127 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.