Справа № 712/2795/22
Провадження №2/712/1651/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Ліпатовій Н.Г.,
з участю представника позивача адвоката Могилея С.В,
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 24.04.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2022 року розірваний. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.10.2015 серії НОМЕР_1 . Вказала, що припинила відносини з відповідачем, та вони проживають з дитиною окремо з листопада 2021 року. Зазначила, що самостійно їй складно утримувати сина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не скерував.
Адвокат позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.
В судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки від його доходів щомісячно. Вказав, що допомагає сину в добровільному порядку, купує йому необхідні речі.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.10.2015.
Позивачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Договором оренди квартири від 13.11.2021 року та Актом опитування сусідів.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.
За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Адвокат в судовому засіданні зазначив, що самостійно утримувати сина позивачка не в змозі, а відповідач має можливість забезпечувати сина належним чином.
Так, відповідач в судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття, оскільки сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, не має змоги. Зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату, однак наразі не працює, проте доказів на підтвердження вказаних обставин до суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.
Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Статтею ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" визначено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, а також не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, тому суд бере до уваги пояснення позивачки, вказані у позові про її витрати на дитину, розмір її доходу, необхідність винаймати та утримувати житло та приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 4000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, зі щорічною індексацією відповідно до закону.
Підсумовуючи викладене, позивач в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України, не довів належними достатніми та допустимим доказами обґрунтованість своїх позовних вимог.
Це, у свою чергу, вказує на відсутність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у вказаному в позовній заяві розмірі.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 992,40 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.2-13, 76-83, 141, 258, 259, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.04.2022 року, зі щорічною індексацією відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.)
Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 11.05.2022.

Головуючий Т.Є.Троян