Справа № 703/293/22
04 серпня 2022 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Смілянська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом зняття з нього арешту,
ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом зняття з нього арешту.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .
Вона як спадкоємець першої черги прийняла спадщину у визначений законом строк та оформила частину спадкового майна на своє ім`я. Однак, позбавлена можливості оформити право власності на будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з наявними обтяженнями на це майно.
В подальшому нею було встановлено, що на вказаний будинок накладено арешт ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2006 по справі № 2-1523/2006.
З метою встановлення діючих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає її батько, нею було направлено запити до виконавчих служб за місцями проживання батька та встановлено, що жодного виконавчого листа на виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у виконавчих службах не перебувало.
Водночас наявність вказаного обтяження позбавляє позивача можливості оформити право власності на спадкове майно.
Оскільки в інший спосіб вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування, тому вимушена звернутись до суду з позовом про зняття арешту нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 справу було передано на розгляд судді Ігнатенко Т.В.
В зв`язку з недотриманням вимог ст. 175, 177 ЦПК України ухвалою від 07 квітня 2022 року суд залишив позовну заяву без руху.
На підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2022 року №154 повторним авторозподілом справу передано на розгляд судді Биченка І.Я.
Після усунення недоліків ухвалою від 20 травня 2022 року суд відкрив провадження у справі, визнав справу малозначною та постановив її розгляд проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, залучив Смілянську державну нотаріальну контору Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору.
У судове засідання учасники справи не з`явились.
Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, на ухваленні заочного рішення суду не заперечувала.
У поданій до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов.
Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подала, причини неявки не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Третя особа - Смілянська державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, про причини його неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки. Письмові пояснення третьої особи щодо позову до суду не надходили.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, за наявності згоди позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами ЦК України щодо права власності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 померлий доводився позивачу батьком.
08 жовтня 2021 року державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Кеда О.В. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на належний ОСОБА_3 гаражний бокс.
Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 був власником будинку АДРЕСА_1 . З цієї інформації також встановлено, що на вказаний будинок 05.07.2006 Смілянською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді заборони нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3421951, підстава обтяження ухвала Смілянського міськрайонного суду від 03.07.2006 по справі № 2-1523/2006.
Судом встановлено, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 2-1523/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусове зобов`язання виконати договір купівлі-продажу домоволодіння, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Рішенням від 05 вересня 2006 року суд відмови в позові ОСОБА_2 , зобов`язав ОСОБА_3 повернути позивачу авансовий внесок в сумі, еквівалентній 200 доларам США, що становить 1010 грн., стягнув з ОСОБА_2 на користь відповідача 932 грн. 65 коп. судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08 листопада 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Смілянського міськрайонного суду від 05 вересня 2006 року залишено без змін, зменшено розмір стягнутих судових витрат до 615 грн.

09.11.2021 Смілянський відділу ДВС повідомив позивача про відсутність на виконанні у цьому відділі виконавчих документів, стороною в яких є ОСОБА_3 .

Повідомленням від 16.12.2021 Оболонський відділ ДВС повідомив, що станом на 18.11.2021 виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_3 за рішенням Смілянського міськрайонного суду, до відділу не надходило та на виконанні не перебувають.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її .

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19).

Отже, права ОСОБА_1 , як спадкоємиці після смерті її батька ОСОБА_3 , порушені та підлягають захисту в обраний позивачем спосіб шляхом зняття арешту з будинку.

Суд зазначає, що будь-яке обтяження права власності має переслідувати певну законну мету, бути співмірним та не перевищувати меж права вільного здійснення права власності майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальний стандарт «справедливого балансу» - це стандарт захисту від втручання в право власності в рамках ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачений в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції». Втручання в право власності повинно бути визначене в чітко встановленому правовому джерелі в внутрішньодержавній правовій системі. В прецедентному праві Європейського Суду оцінюються всі випадки втручання в право власності під єдиним принципом справедливого балансу.

Втручання повинно відповідати вимогам законності. Вимоги законності виходять з принципу «верховенства права» - одного із основоположних принципів демократичного суспільства, який міститься у всіх статтях Конвенції.

В обох контекстах слід приймати до уваги досягнення справедливого балансу між конкуруючими інтересами.

Недотримання принципу пропорційності (співмірності) буде порушенням ст. 1 Першого Протоколу щодо права особи на мирне володіння своїм майном.

В даному випадку вимоги «справедливого балансу» щодо втручання в право власності позивача не дотримані, адже вона позбавлена можливості у визначений законом спосіб оформити свої спадкові права та отримати документи на спадкове майно.

Суд зазначає, що утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.5, 7,12, 81, 89, 141, 247, 263, 265, ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Смілянська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом зняття з нього арешту задоволити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом зняття арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер 3421951, зареєстроване 05.07.2006 Смілянською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2006 по справі № 2-1523/2006 на будинок АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ;

третя особа Смілянська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місцезнаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, пров. Бобринського,2, .

Суддя: І.Я. Биченко