Провадження №2/932/3031/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» червня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Цитульського В.І.

секретаря судового засідання Сусла А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус ДМНО Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, -

в с т а н о в и в :

21 липня 2017 року до суду звернулася позивач із позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус ДМНО Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в квітні 2017 року позивачу стало відомо що у відділі примусового виконання рішень відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №3032 виданого 14.04.2016, яким стягнуто борг за кредитним договором №2008-МК-49 від 23.09.2008 а саме залишок заборгованості за кредитом 52998,53 доларів США, сума заборгованості за відсотками 62647,71 доларів ССША, разом 115648,24 доларів США, що за курсом НБУ на 11.02.2016 становить 2999999,93 грн. за період з 23.09.2008 по 11.02.2016 р.р. Вказаний виконавчий напис, позивач вважає таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме принципу його безспірності, оскільки позивачем сплачено на погашення кредиту 51507,72 доларів США, 183193,44 грн. на погашення кредиту, які необхідно було врахувати під час розрахунку суми залишку, а також на погашення пені. Виконавчий напис вчинений 14.04.2016 року поза межами встановленого трирічного строку. Строк позовної давності Банку за вимогами щодо повернення кредиту, відсотків та винагороди за кредитним договором №2008-МК-49 від 23.09.2008 переривався внаслідок пред`явлення позову 23.06.2009 та розпочався знову 24.06.2009 та закінчився 24.06.2012. З огляду на зазначене вважає, що розмір заборгованості не є безспірним та відсутні підстави для вчинення виконавчого напису.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач не вказав в чому полягає спірність заборгованості по кредитному договору, й з одних лише міркувань дійшла необґрунтованого висновку про наявність спору, позивачем не наведено які саме положення розрахунку заборгованості або виписки про рух коштів є неправильними чи не відповідають умовам кредитного договору , власний розрахунок не здійснений. Позивачем не доведено факт належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та не надано відповідний розрахунок суми заборгованості, яким частково або повністю спростований розрахунок Банку.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії вчинені в рамках цивільної справи.

12 грудня 2018 року від позивача надійшла заява про зміну підстав позову в частині більш детального обґрунтування безпідставно нарахованих процентів при винесенні виконавчого напису.

09 червня 2022 року від представника позивача надійшла зава про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягає.

В матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи без його участі в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини, встановлені судом

14 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 3032, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3001699,93 грн. за кредитним договором №2008-МК-49 від 23.09.2008 року , укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк». Строк, за яким проводиться стягнення сім років чотири місяці девять днів,а саме з 23.09.2008 по 11.02.2016.

На підстав даного виконавчого напису старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Макушевим Є.П. відкрите виконавче провадження №52194939.

Крім того встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 23.06.2009 року перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «ВЕРУС», ОСОБА_1 , ТОВ Вівастрол про стягнення заборгованості, яку ухвалою суду від 11 вересня 2012 року залишено без розгляду за клопотанням представника позивача.

Норми права, які застосував суд.

За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»).

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень.

Хоча, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Мотиви та висновки суду.

В ході розгляду справи суд встановив, що позивач не визнавала та не узгоджувала із відповідачем такий розмір заборгованості, оскільки у період з жовтня 2008 року по жовтень 2010 року здійснювала погашення кредиту, шляхом перерахування коштів на рахунок банку, про що свідчать копії квитанції долучених до матеріалів справи, тому на думку суду ці обставини не можуть свідчити про безспірність цих вимог між позивачем, як позичальником, та відповідачем, як кредитором.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису з`ясовані всі обставини розміру та періоду за який утворилась заборгованість, не встановлено чи отримував нотаріус від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та можливе здійснення його часткового погашення.

З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості.

У Постанові Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 30.09.2015 по справі №6-154 цс 15, наголошено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк позовної давності Банку за вимогами щодо повернення кредиту, відсотків та винагороди за кредитним договором переривався на період предявлення позову про стягнення заборгованості та закінчився 24.06.2012 року. А отже відповідач звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису з порушенням приписів ч.1, 2 ст.88 Закону України "Про нотаріат", п.п.2.3 пункту 2, п.п.3.1.3.2. пункту 3, п.п.5.1, 5.2, 5.3 пункту 5 глави 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

В свою чергу відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Висновок суду.

Зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині сплати судового збору позивачем, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 320 грн. відповідно до квитанції №ПН1004353 від 04.12.2017 (а.с.44) та 352,40 грн. відповідно до квитанції №ПН1122973 від 21.02.2018 (а.с.113)

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 18, 256, 257 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Конституцією України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус ДМНО Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовільнити.

Визнати виконавчий напис вчинений 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі №3032 про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №2008-МК-49 від 23.09.2008 в розмірі 2 999 999,93 грн. за період з 23.09.2008 року по 11.02.2016 року, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1700,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, що складає 672 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений та проголошений 09 червня2022 року.

Суддя: В.І.Цитульський