Справа № 201/5098/22
Провадження № 2/201/2588/2022
УХВАЛА

02 серпня 2022 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суду з позовною заявою до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2022 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Батмановій В.В.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження в частині вимог до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду про відшкодування шкоди з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

За змістом статей 62, 126 і 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з положень Конституції України, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами.

Відповідно до ч. 11 ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, вищевказана норма свідчить, що суд не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету суду, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя, і дозволяє судам виконувати свою судову функцію незалежно.

Висновок про те, що суд не може бути відповідачем у цивільній справі також випливає зі змісту ст. 1176 ЦК України, яка передбачає, що відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду покладається на державу, а не на суд.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» вказано, що суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Консультативна рада європейських суддів в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслила, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з розглядом конкретної справи, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування матеріальної чи моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв`язку із вищевикладеним, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019р. у справі №454/3208/16-ц також викладені висновки, що позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), а також вимоги про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

З огляду на вищевикладене, у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду про відшкодування шкоди слід відмовити, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви в частині вимог до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, вважаю необхідним передати дану цивільну справу на розгляд іншого суду (за підсудністю) з наступних підстав.

Відповідач Державна судова адміністрація України, знаходиться поза межами Соборного (Жовтневого) району м. Дніпра, а саме м. Київ, вул. Липська, 18/5, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Відповідач Державна казначейська служба України також знаходиться поза межами Соборного (Жовтневого) району м. Дніпра, а саме м. Київ, вул. Бастіонна, 6, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідачів у справі - Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є адреса, яка не відноситься до Соборного (Жовтневого) району м. Дніпра, дану цивільну справу в частині вимог до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю необхідним передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідачів згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.

На підставі викладеного, керуючись п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 «Про незалежність судової влади», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів», пунктом 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019р. у справі №454/3208/16-ц, п. 1 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 27, ст.ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду про відшкодування шкоди відмовити.

Цивільну справу в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В.В. Батманова