КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року

м. Київ

справа №372/3418/21

провадження № 22-ц/824/7013/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Універсал Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_1

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року у складі судді Потабенко О.Є.

у цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Універсал Банк» про заміну стягувача, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Виссал В.В. звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача, в якій просив замінити стягувача (позивача) АТ «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-2915/840-0216 від 27 вересня 2007 року на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі № 2-1089/10 позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно заборгованість по кредитному договору на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 115 224,55 доларів США, що еквівалентно 992 072,94 грн, та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1 700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 820 грн.

30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 001-2915/840-0216 від 27 вересня 2007 у сумі 75 228,27 доларів США, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача задоволено.

Замінено стягувача акціонерне товариство «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2010 року у цивільній справі № 2-1089/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-2915/840-0216 від 27 вересня 2007 року, на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача, оскільки вважає, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, наданими ОСОБА_1 Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), він з`ясував, що у виконавчому провадженні відсутні відомості про виконання провадження, на яке посилається заявник, а саме за виконавчим листом, виданим Обухівським районним судом Київської області.

Зазначає, що будь-які інші виконавчі провадження в Обухівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо нього відсутні. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання також сплив.

30 травня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Виссал В.В., в якому останній просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначає, що згідно постанови про закінчення виконавчого провадження 46132769 від 11 вересня 2015 року виконавчий лист №2-1089/10 від 27 липня 2010 року щодо ОСОБА_1 перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві з 20 січня 2015 року по 11 вересня 2015 року.

Зауважує, що станом на сьогоднішній день у ТОВ «ФК «ЄАПБ» відсутня інформація щодо місця знаходження виконавчого листа №2-1089/10 від 27 липня 2010 року щодо ОСОБА_1 .

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 вказує, що звернення із заявою про заміну стягувача не залежить від того чи відкрито виконавче провадження, чи ні.

Також уважає можливою заміну стягувача/позивача за наявності ознак закінчення законодавчо встановленого строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання і відсутності обставин його поновлення. На підтвердження своєї позиції долучає до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц.

01 серпня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому останній просить розгляд справи проводити за його відсутності, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з того, що згідно договору факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 001-2915/840-0216 від 27 вересня 2007 року, а тому визнав заяву про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтованою.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам ухвалене рішення не відповідає з огляду на наступне.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2010 року у цивільній справі №2-1089/10 позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно заборгованість по кредитному договору на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» у сумі 115 224,55 доларів США, що еквівалентно 992 072,94 грн, та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1 700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 820 грн.

Ухвалою Київського Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2013 року заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2010 року у цивільній справі № 2-1089/10 залишено без змін.

30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором №001-2915/840-0216 від 27 вересня 2007 року у сумі 75 228,27 доларів США з яких: 66 226,03 доларів США - основна заборгованість за тілом кредиту; 9 002,24 доларів США - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 0 доларів США - заборгованість по нарахованим штрафам.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівською Н.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №29451551 з виконання виконавчого листа №2-1089/10, виданого 27 липня 2010 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у сумі 923 892,94 грн, на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, за обставин коли виконавче провадження відносно ОСОБА_1 було закінчено ще 09 грудня 2016 року у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, а ТОВ «ФК «ЄАПБ», звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача, не порушує питання про відновлення закінченого виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для заміни стягувача відповідно до змісту її вимоги.

З огляду на зазначене, колегія вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту встановлення фактичних обставин та неправильне застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, аргументи, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючі докази, мають обов`язок обґрунтовувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення згідно частини першої статті 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року - скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Універсал Банк» про заміну стягувача - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «02» серпня 2022 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик