Справа № 466/32/22
Провадження № 2/466/1053/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

установив:

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, втрат від інфляційних процесів та 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 01.07.2014 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_1 Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, власником квартири є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зареєстрованими окрім власника також є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Проте, у зв`язку із непроведенням оплати за період з 01.05.2017 р. по 31.11.2021 року утворилась заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення в розмірі 44 844,15 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком.Крім цього, боржник, який прострочив грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Просить стягнути з відповідачів солідарно у користь позивача 3% від простроченої суми, тобто 2523,99 грн., та інфляційні втрати в розмірі 5484,42 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідачі ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 пощовні вимоги заперечили та пояснили, що з 2014 року квартира АДРЕСА_2 від`єднана від системи центрального опалення, послугами ЛМКП «Львівиеплоенерго» мешканці квартири не користуються , а відтак не зобов`язані за них оплачувати. Тому, позов вважають безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи судом.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки (Ф2), виданої 21.09.2021 р. ЛМКП «Львівтеплоенерго».

У будинку АДРЕСА_3 встановлене центральне опалення, послуги з якого надаються позивачем. Відповідачам позивачем надавався для ознайомлення та підписання Договір приєднання надання послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води, що стверджується копією Акту від 03.11.2004 р. , і таке не заперечувалось відповідачами..

Згідно ст.20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги «споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або законом. У відповідності до ст.2 п.1 ст.13 п.4,5 вказаного Закону договір вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги.

Згідно ст.634 ЦК договір,запропонований відповідачу позивачем, є договором приєднання /будинку в цілому/,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої строони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто, в силу норм цивільного законодавства, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з центрального опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі №6-2951 цс15 від 20.04.2016 р. споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником,а споживачі користувалися/отримали/ ними за тарифами згідно постанов НКРЕКП. Судова палата у цивільних справах ВСУ у справі №6-1192цс15 від 11.11.2015 р. зазначила у своїй постанові,що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Відтак,суд вважає, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, які відповідач зобов`язаний оплатити.

У заперечення позову відповідачами наданий Акт обстеження квартири АДРЕСА_2 від 27.10.2021 р., складенитй членами ОСББ, про від`єднання квартири від централізованої системи опалення та копія рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 04.02.2019 р. ,яким у задоволенні позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості з відповідачів по оплаті за надання послуг з централізованого опалення за період з 01.07.2014 р. по 30.04.2017 р. відмовлено, встановлено факт від`єднання квартири від системи опалення.

Однак, такі заперечення суд не бере до уваги з наступних мотивів.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання,останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідачами у судовому засіданні не надано доказів того, що відключення від мережі теплопостачання, факт якого стверджується актом ОСББ від 27.10.2021 р. та рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.02.2019 р., проведено у відповідності до ст.ст.100,152 Житлового Кодексу України , ст. 20 Правил надання послуг з цеентралізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення та порядку відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО та ПГВ, затвердженого наказом Міністерства будівництва,архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22.11.2005 р. ,які передбачають виконання споживачем певних обов`язкових процедур.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.3020 р. у справі №554/946/18 /провадження 61-44416св18/ зробив висновок, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків чи квартир від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії,створеної органом самоврядування або місцевим органом виконавчої влади .

Як ствердила у судовому засіданні представник позивача у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відсутня інформація щодо облаштування автономного опаленняя та зняття з обліку квартири АДРЕСА_2 у відповідності до передбаченої законом процедури.

Покликання відповідачки ОСОБА_1 на те, що вона неоноразово повідомляла ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відключення квартири від центрального опалення не є свідченням дотримання власником квартири вимог чинного законодавства щодо такого відключення, натомість підтверджує факт самовільного відключення від системи центрального опалення , що не дає підстав для звільнення від оплати послуг позивача.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у справі №6-1192цс15 від 11.11.2015р.

Як ствердили у судовому засіданні відповідач та представник відповідача, з моменту відключення, а також з моменту ухвалення судом рішення суду, яким був встановлений факт відключення квартири від центрального опалення, вони не звертались у міжвідомчу комісію та інші відповідні органи для узаконення самовільного відключення від системи опалення.

ВІдповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідача за надані послуги, така становитьза період з 01.05.2017 р. до 31.11.2021 р. за особовим рахунком відповідача 44 844, 15 грн. - заборгованість за послуги з централізованого опалення, 5484, 42 - інфляційні втрати, 2523, 99 грн. - 3% річних.

Згідно з ч.1,2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за такі нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується,виходячи з розміру затверджених цін /тарифів та показань засобів обліку або за нормами,затвердженими в установленому порядку/.У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору,крім випадків ,передбачених законодавством. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, наслідком чого є порушення права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.

Відповідно до ст.302 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки,

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Однак, суд вважає, що до стягнення підлягають лише суми заборговнаності,які стосуються періоду з 04.01.2019 р. до 04.01.2022 р. моменту звернення позивача до суду , тобто в межах строку позовної давності, а саме : 29814, 40 грн. заборгованість за послуги з централізованого опалення, 3646,29 грн. втрати від інфляційних процесів, 1678,06 грн. - 3% річних.

До стягнення із відповідачів також підлягає сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 141, 223, 314 ЦПК України; ст.ст. 4, 11, 16, 256, 257, ч. 2 ст. 264, 267, 360, 431, 509, 526, 530, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 162 Житлового кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 29 814 / двадцять дев`ять тисяч вісімсот чотирнадцять/ грн. 40 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 3 646 /три тисячі шістсот сорок шість/ грн 29 коп втрати від інфляційних процесів та 3% річних 1 678,06 (одну тисячу шістсот сімдесят вісім/ грн. 06 коп., судовий збір 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 05.08.2022р.

Суддя Г. Б. Білінська