Справа № 484/1293/22
Провадження № 2/484/693/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Мельничука О.В.,

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайськ справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати та повернення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - ТОВ «Агрофірма Корнацьких», в якому просить:

- розірвати Договір оренди землі № 271/КБ, укладений 01.01.2006 року між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_2 , зареєстрований у книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі Державного реєстру земель 15.04.2008 року за № 43, розташованої в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з кадастровими номерами № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га;

- стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на її користь заборгованість по орендній платі за користування вищевказаними земельними ділянками за 2020-2021 роки в сумі 11 751,56 грн;

- зобов`язати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути вищезазначені земельні ділянки їх власнику в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі;

- стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що відповідно до Свідоцтв про право власності на нерухоме майно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва їй на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. В даний час вказані земельні ділянки перебувають у користуванні відповідача відповідно до договору оренди землі № 271/КБ від 01.01.2006, укладеного між нею (позивачкою, як ОСОБА_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років до 31.12.55 року. Вказаний договір був зареєстрований 15.04.2008 у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 43. Відповідач умови договору не виконує та систематично не сплачує орендну плату (2020-2021 роки). Посилаючись на суттєві порушення орендарем взятих на себе зобов`язань щодо виплати орендної плати, позивачка просить про розірвання вищевказаного договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати за 2020-2021 роки та повернення їй земельних ділянок, в зв`язку з чим звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 11.05.2022 вказана позовна заява прийнята до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

10.06.2022 на електронну пошту суду від представника відповідача адвоката Іванченка О.О. надійшло клопотання про надання додаткового строку на підготовку відзиву на позовну заяву та відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 14.06.2022 у вказаній справі задоволено зазначене клопотання представника відповідача та поновлено останньому строк для на подання відзиву на позовну заяву; підготовче засідання відкладено.

12.07.2022 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив із запереченнями на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до п.9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю або уповноваженому представнику готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахування її на банківський рахунок орендодавця, проте ні позивачка, ні її представник не зверталися до каси ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а також не повідомляла про свій банківський рахунок для перерахування орендної плати. Тобто, позивачка умисно не отримує орендну плату, про нарахування якої їй було відомо, та створює умови штучної затримки виплати орендної плати, шляхом навмисного неотримання нею коштів відповідно до договору оренди землі. Тому відповідач був позбавлений можливості видати чи перерахувати позивачу орендну плату у грошовій формі. Стверджував, що неотримання орендних платежів позивачем викликано саме внаслідок неправомірної поведінки позивача. Також, у відзиві заперечував щодо розрахунку орендної плати.

Ухвалою суду від 13.07.2022 у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

04.08.2022 позивачкою було подано до суду відповідь на відзив, у якій вона зазначає, що на протязі 2006-2019 років вона отримувала від відповідача орендну плату готівкою безпосередньо в касі підприємства, що підтверджується її підписами у відповідних касових ордерах. Весь час зв`язувалася з бухгалтерією підприємства в телефонному режимі. Проте, у грудні 2020 року, прибувши до бухгалтерії підприємства, їй відмовили у видачі орендної плати, поки вона не підпише «Підтвердження зобов`язання», згідно якого вона мала передати всі свої права на земельну ділянку ОСОБА_4 . Вказаний документ вона відмовилася підписувати. Пізніше на адресу відповідача вона надіслала лист з вимогою вирішення питання щодо виплати орендної плати за 2020 рік. Однак, відповідачем відповіді їй надано не було. Тому вважає, що саме відповідач створює умови штучної затримки з виплати орендної плати.

Позивачка до суду не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Позов підтримала повністю та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився. Надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане підтверджується Свідоцтвами про право власності та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-17).

До матеріалів справи позивачкою додано Договір оренди землі № 271/КБ від 01.01.2006 року, що укладений між ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років до 31.12.55 року (а.с.7-9).

Вказаний Договір оренди землі було зареєстровано у книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі Державного реєстру земель 15.04.2008 року за № 43.

На виконання та у відповідності до укладеного Договору оренди землі 15.04.2008 було складено Акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.9).

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2017 Первомайським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6) після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами: № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - знаходились і знаходяться у використанні та обробітку ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Дане не заперечувалось і представником відповідача у відзиві.

Орендна плата за 2020-2021 роки за вищевказаним договором не виплачувалась. При цьому, вказаний факт відповідачем не заперечувався у відзиві на позовну заяву.

Відповідач добровільно земельні ділянки не повертає і без правової підстави продовжує використовувати їх.

Доказів сплати орендної плати за 2020-2021 роки та повернення відповідачем земельних ділянок їх власнику (позивачу) матеріали справи не містять.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» у зазначеній редакції договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Пунктом 9 Договору оренди землі № 271/КБ від 01.01.2006 року (далі Договір) (а.с.7-9) передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785 грн 84 к.

Пунктом 11 вказаного Договору зазначено, що орендна плата вноситься щорічно до 20-го грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Пунктом 14 зазначеного Договору передбачено нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

15.01.2021 року листом з рекомендованим повідомленням позивачка на адресу відповідача направила лист з вимогою виплати орендної плати за 2020 рік за користування належними їй земельними ділянками.

Будь-якої відповіді на вказаний лист позивачка від відповідача не отримала.

Так, відповідачем протягом 2006-2019 років виплачувалася позивачці орендна плата за користування спірними земельними ділянками готівкою через касу Орендаря. Дане не заперечувалось представником відповідача.

Проте, починаючи з 2020 року орендна плата позивачці не сплачувалася, що також не заперечувалось представником відповідача.

Отже, відповідач таким чином систематично порушує умови Договору оренди землі, не виплачуючи орендну плату з 2020 року.

Відповідачем не надано будь-яких доказів, що систематична несплата орендної плати, була пов`язана з відмовою позивачки від її отримання або внаслідок іншої винної поведінки ОСОБА_1 .

У 2018-2019 роках відповідач сплачував позивачці орендну плату згідно вищевказаного Договору у розмірі 5875 грн 78 к. за рік.

Таким чином, враховуючи зазначене, за розрахунком позивачки виникла заборгованість з орендної плати за 2020-2021 роки в розмірі 11751 грн 56 к. (2 *5875 грн 78 к.).

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає можливість дійти висновку про те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другоїстатті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 рокув справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першоїстатті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

З досліджених судом доказів вбачається, що оспорюваний Договір оренди землі, умови якого з 2020 року і дотепер відповідачем не виконувались належним чином, що свідчить про систематичність. Доказів щодо узгодження з орендодавцем інших розмірів розрахунку по орендній платі відповідачем не надано.

Разом з тим, згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Крім того, ч.ч. 1,3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Також ч.2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи відсутність будь-яких доказів відповідача спростовуючих заявлені позивачем вимоги та надані ним докази, суд приходить до висновку, щопозивачкою доведено систематичність несплати орендної плати відповідачем та незаконне користування останнім земельними ділянками, належними позивачці, що є підставою для розірвання договору оренди землі, що, в свою чергу, тягне припинення дії договору оренди землі, а також повернення земельних ділянок їх власнику.

Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення суми понесених судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 1984 грн 80 к., що підтверджується квитанцією Миколаївського РУ «Ощадбанк» №45 від 10.05.2022.

Враховуючи зазначене, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984 грн 80 к.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263, 265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Договір оренди землі № 271/КБ, укладений 01.01.2006 року між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_2 , зареєстрований у книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі Державного реєстру земель 15.04.2008 року за № 43, розташованої в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області з кадастровими номерами № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га.

Зобов`язати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами № :01:000:0055 площею 3,0799 га; № :03:000:0160 площею 1,2934 га; № :01:000:0341 площею 0,2756 га; № :01:000:0549 площею 0,017 га, а всього 4,67 га, - в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі.

Стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками за 2020-2021 роки в сумі 11 751 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн 56 к.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 заборгованість витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 к.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повні відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», , адреса: вул. Центральна, 67, с. Секретарка, Первомайський р-н, Миколаївська обл.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя О.В.Мельничук