Справа № 449/1032/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2022 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчак А.В.,

секретаря судового засідання Подусівської Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Гриньків Г.В.

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Бібрської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області про визначення місця проживання дітей

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання останнього, за адресою АДРЕСА_1 , а також припинити стягнення аліментів за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.01.2019 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після розлучення відповідач та її батьки регулярно чинили перешкоди у побаченні з дітьми. Позивач 04.07.2020р. він звернувся до органу опіки та піклування Бібрської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Було визначено спосіб участі батька у вихованні дітей. Однак таке рішення відповідачка та її батьки не виконують, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Стех Ю.Я. позивні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

Представник органу опіки та піклування позов підтримала, надала відповідний висновок.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 дав суду такі покази. Під час шлюбу з відповідачкою у них народилося двоє дітей. На початку 2019 року шлюб між ними було розірвано. Після розлучення з дружиною, їх спільні діти проживали з відповідачкою та її батьками в м.Бібрка, а позивач періодично відвідував їх. Діти навчаються в школі-інтернаті де і проживають протягом тижня. На вихідні їх, як правило, забирають батьки відповідачки до себе. Під час карантину і дистанційного навчання вони проживають в м.Бібрка. Певний час вони проживали з позивачем (в 2020 р.). З початку 2021 року відповідачка поїхала за кордон, там влаштувалась на роботу і з її слів вийшла за між. Десь з цього часу вона постійно проживає і працює за кордоном в Єгипті. Відповідачка просила позивача дати дозвіл на виїзд їх дітей за кордон для проживання з нею, однак позивач відмовився. Після цього, позивачу батьки відповідачки постійно чинили перешкоди у побаченні з дітьми. Після звернення до органу опіки та піклування позивачу було встановлені дні побачень, але батьки відповідачки під різними приводами не давали йому дітей в визначені органом опіки та піклування дні. Одного разу позивач звертався до поліції, щоб отримати можливість забрати дітей у визначені дні та час до себе. Після введення воєнного стану дружина вивезла дітей за кордон без його згоди, при цьому про це його навіть не попередила (до закінчення воєнного стану позивач проти перебування дітей з відповідачкою не заперечував). Позивач проживає в особняку, де йому належить один поверх в будинку (120 кв.м., 3 кімнати, одна з яких обладнана для дітей). Позивач в судовому засіданні відмовився від вимог про стягнення аліментів з відповідачки.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно копії рішення Пустомитівського районного суду від 04.01.2019р. слідує, шо шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно розпорядження № 261 від 27.08.2020 позивачу було визначено спосіб участі у вихованні дітей: визначено дні та місце зустрічей.

Згідно довідки про заробітну плату відповідачки, остання з 01.05.2021 р. працює в м.Обур, Єгипет на посаді менеджера в компанії Мега Пак та отримує дохід 1000 доларів в місяць.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бібрської міської ради від 07.12.2021р. слідує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання останнього.

Зважаючи на те, що діти перебувають за кордоном (зі слів позивача) - суд позбавлений можливості з`ясувати їх думку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» (Заява № 31111/04) від 07.12.2006 нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Приймаючи дане рішення, суд перш за все враховує інтереси дітей.

Як встановлено судом, відповідачка щонайменше з травня 2021 року не проживає в Україні, оскільки працює за кордоном, а отже не бере участь у вихованні дітей, які фактично проживають з батьками відповідачки. При цьому суд не оцінює дану обставину як таку що негативно характеризує відповідачку, оскільки, її праця за кордоном та намір забрати дітей з собою (з показів позивача) свідчить, що відсутність відповідачки є об`єктивно зумовленою.

Щодо позивача, то такий теж має можливість та умови для проживання дітей з ним.

Діти навчаються у Львівському державному музичному ліцеї імені С.Крушельницької та зараховані на цілодобове перебування у навчальному закладі. Лише на вихідних проживають з батьками відповідачки. При цьому сторони в своїх заявах до суду фактично визнали важливість навчання дітей в даному ліцеї.

Діти фактично не проживають з відповідачкою, а у вільний від навчання час (на вихідні та під час карантину) мають проживати з бабцею і дідусем або з батьком.

Враховуючи переважне право батька перед іншими особами на те, щоб малолітні діти проживали з ним (ст. 163 СК України), - суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Дане рішення відповідатиме інтересам дітей, оскільки особливо не вплине на їх соціальні зв`язки, місце їх навчання, а також забезпечить право батька на виховання дітей.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 151, 160, 161, 163 СК України, ст. ст. 5, 12-13, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1 .

З дати набрання даного рішення законної сили припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 за рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.01.2019 року (справа №450/3567/18).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення направити ОСОБА_3 та її представнику на зазначені ними електронні адреси.

Повний текст рішення виготовлено 09.05.2022 року.

Суддя А. В. Савчак