Справа № 199/6211/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання - Куземі О.Г.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що з жовтня 2019 року він та ОСОБА_4 проживають однією сім`єю як чоловік та жінка в одному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство, а з 15 вересня 2021 року позивач та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі. З 17 грудня 2011 року ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , життя з яким не склалося, останній не піклувався про сім`ю, а тому шлюбні відносини із відповідачем припинились наприкінці 2018 року, сам же шлюб було розірвано за рішенням суду від 16 червня 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народилась дитина - син ОСОБА_5 , батьком якого у свідоцтві про народження було записано відповідача ОСОБА_3 . Однак дійсним біологічним батьком дитини є позивач, дитину він же і утримує, доглядає та проживає із нею. Батьківство позивача підтверджується і висновком генотипоскопічного дослідження. З викладених підстав позивач просив його позов задовольнити, визнавши його батьківство відносно вищевказаної дитини, а також зобов`язавши відповідача Амур-Нижньодніпровський ВДРАЦС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження такої дитини, виключивши відомості про відповідача ОСОБА_3 як про батька дитини, зазначивши батьком дитини позивача.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення недоліків його позову.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року у зв`язку із своєчасним та повним усуненням позивачем недоліків його позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, правом на подання відзиву не скористались. Відповідачем Амур-Нижньодніпровським ВДРАЦС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) подавались суду заяви про розгляд справи за відсутності представника вказаного відповідача.

Третя особа орган опіки та піклування в судове засідання не з`явилась, свого представника не направила, про причини своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, правом на подання письмових пояснень не скористалась.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердивши дійсність всіх заявлених в обґрунтування позову підстав та фактичних обставини.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд цивільної справи по суті за наведеної вище явки учасників справи.

Вислухавши позивача, третю особу ОСОБА_2 , допитавши останню в якості свідка, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та третя особа у справі ОСОБА_4 з 17 грудня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією заочного рішення суду про його розірвання (а.с.34-35).

Також судом з наявних матеріалів цивільної справи, тверджень сторони позивача та пояснень допитаної в якості свідка третьої особи у справі ОСОБА_4 встановлено, що вищевказане подружжя ОСОБА_7 з кінця 2018 року спільно не проживали, подружніх стосунків з того ж часу не підтримували, а з жовтня 2019 року і по теперішній час позивач разом з ОСОБА_4 почали мешкати разом однією сім`єю, як чоловік та жінка, маючи інтимні стосунки.

16 червня 2021 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за наслідками розгляду по суті цивільної справи №235/1070/21 (провадження №2/235/751/21) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Заочне рішення суду набрало законної сили 16 липня 2021 року. (а.с.34-35)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народжилась дитина - син ОСОБА_5 , матір`ю якого записана відповідно ОСОБА_4 , а батьком на підставі ст.ст.122, 133 СК України - відповідач по справі ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.33).

15 вересня 2021 року здійснено державну реєстрацію шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою у справі ОСОБА_4 , внаслідок чого остання змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 ». Викладене підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб (а.с.36).

Згідно висновку генотипоскопічного дослідження від 29 жовтня 2021 року №32954 слідує, що порівняльний аналіз ПДАФ (поліморфізм довжини ампліфікованих фрагментів) хромосомної ДНК досліджуваних осіб (позивача - ОСОБА_1 (Передбачуваний батько) та малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Дитина) показав, що для всіх досліджених молекулярно-генетичних індивідуалізуючих систем один чи обидва алеля в профілі донора зразка Дитина співпадають з такими в профілі донора зразка Передбачуваний батько. За умови відсутності іншого безспірного родителя (умови цього дослідження), це значить, що профіль ПДАФ Дитини формально відповідає такому Передбачуваного батька. Таким чином, в рамках проведеного дослідження, даних, які виключають батьківство донора зразка Передбачуваний батько по відношенню до донора зразка Дитина, не отримано. Величина Комбінованого Індексу Батьківства є добутком величин Індексів батьківства по кожному проаналізованому локусу і свідчить про те, що отримані генетичні дані в 292614573 рази біль імовірні, якщо донор зразка Передбачуваний батько є біологічним батьком донора зразка Дитина, а не випадковий чоловік. Вважаючи апріорну ймовірність батьківства 50%, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку дорівнює 99,999999%. Біологічне батьківство позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999999%. (а.с.38-53)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (далі - Правила державної реєстрації), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила внесення змін).

Так, за змістом ст.ст.9, 15, 16 ЦК України, ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Різновидами способів захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення, припинення, зміна правовідношення.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також у випадках, встановлених законом, - з рішення суду.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічні положення викладені в ст.5 СК України.

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122, 125 СК України.

Нормою ст.122 ч.ч.1, 2 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Положеннями ст.133 СК України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно ст.129 ч.1 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Положеннями ст.128 ч.2 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

В свою чергу, за змістом ст.ст.12, 76, 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормою ст.134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

В свою чергу, за змістом пп.2.13.1 п.2.13, пп.2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 п.2.16 Правил внесення змін підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, окрім іншого, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини.

За змістом ст.ст.7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, проживати разом з батьками. Дитина та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятками, передбаченими законом.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду справи на підставі таких доказів фактичні обставини спірних правовідносин сторін в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і про можливість задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, згідно наведених судом вище норм законодавства особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. При цьому вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про такого чоловіка, як батька дитини, з актового запису про народження дитини шляхом внесення відповідних змін до означеного актового запису про народження дитини, в тому числі і шляхом внесення відомостей про дійсного біологічного батька дитини.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» («Kautzor v. Germany»), від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» («Ahrens v. Germany»).

Обов`язковою передумовою для звернення до суду із вищевказаним позовом про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про чоловіка, як батька дитини, та внесення відомостей до актового запису про народження дитини про дійсного її біологічного батька є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Доведення такого кровного споріднення є і обов`язковою умовою та підставою для задоволення відповідного позову. Доказами у даній категорії цивільних справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має вирішальне значення в процесі дослідження факту батьківства та вирішення спору цієї категорії.

Наведена судом вище правова позиція кореспондується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року по справі №235/143/19, від 14 квітня 2021 року по справі №644/9720/16-ц, від 21 квітня 2021 року по справі №640/4304/17, від 17 грудня 2021 року по справі №683/1732/17, від 26 січня 2022 року по справі №202/5601/18.

Щодо обставин спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду в судовому засіданні знайшли підтвердження всі заявлені позивачем в обґрунтування свого позову та необхідні і обов`язкові для його задоволення фактичні обставини, зокрема, народження ОСОБА_4 дитини - сина ОСОБА_5 16 липня 2021 року, тобто до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу вказаної жінки із відповідачем ОСОБА_3 , що зумовило здійснення запису останнього на підставі норм сімейного законодавства батьком вказаної дитини у відповідному актовому записі про народження дитини. Разом з тим, судом також встановлено, що ще до приблизної дати зачаття зазначеної дитини були не тільки припинені фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 , а й розпочались стосунки між першою та позивачем, як між жінкою та чоловіком, почалось їх спільне проживання та ведення спільного господарства, що вже само по собі ставить під сумнів батьківство відповідача ОСОБА_3 . Враховуючи результати проведеного на замовлення позивача генотипоскопічного дослідження, яке за своїм змістом і є ДНК-тестом, суд за викладених обставин приходить до категоричного та однозначного висновку, що дійсним біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є саме позивач, що, в свою чергу, і зумовлює необхідність задоволення позову шляхом як визнання позивача батьком вказаної дитини, так і шляхом виключення із актового запису про народження дитини відомостей про відповідача ОСОБА_3 , як про батька дитини, та шляхом внесення до означеного актового запису про народження дитини відомостей про позивача як про її дійсного біологічного батька.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути лише з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1816 гривень, оскільки фактично спір виник у позивача саме із цим відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.9, 11, 15, 16 ЦК України, ст.ст.5, 7, 18, 121, 122, 128, 129, 133, 134 СК України, п.20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації, пп.2.13.1 п.2.13, пп.2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 п.2.16 Правил внесення змін, ст.ст.11, 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 15), третя особа - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ), про визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 від 30 липня 2021 року).

Зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (; адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 15) внести зміни до актового запису №599 від 30 липня 2021 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а саме:

-виключити із вищевказаного актового запису про народження відомості про ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) як батька дитини;

-внести до вищевказаного актового запису про народження відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Фастів Київської області, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ), записавши його батьком дитини.

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1816 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 червня 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко