Справа №333/8814/22
Провадження №2/333/1712/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -
Відповідно до витягу із висновку експерта №9-531 від 04.09.2020 року через недостатню кількість транспортно-трасологічних ознак визначити місце зіткнення у якості геометричної точки не надається можливим, але можливо зазначати, що зіткнення між транспортними засобами могло виникнути як на смузі руху у бік м. Сімферополь так і на смузі руху у бік м. Харків в районі розташування кінця лівого сліду гальмування та подряпини автомобіля «ЗАЗ 110218» д.н.з. НОМЕР_3 .
Позивач посилається на те, що його здоров`ю заподіяно значну шкоду, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого 8416; він зазнав фізичного болю та страждань, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9372; витратив багато часу та значних коштів зусиль для відновлення попереднього стану, що підтверджується листком лікарських призначень №8416 та довідкою про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, однак попередній стан - ніколи не може вже бути відновлений; переніс сильний емоційний стрес через отримані травми; внаслідок отриманої травми не може самостійно ходити, не в змозі повноцінно виконувати рухи руками; не може повноцінно працювати, не в змозі піднімати важкі предмети, повноцінно виконувати фізичні роботи, які зазвичай виконував до отримання травми.
Позивач оцінює розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди у грошовому еквіваленті - 150 000,00 грн.
Відповідач - водій «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_1 (Литва) не мав полісу ОСЦПВВНТЗ.
Ухвалою від 14.12.2021 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, підтримала викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, за адресою, зазначеною в позові, проте судові повістки повертались не врученими, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». З довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19.03.03-11/683/22 від 08.02.2022 року встановлено, що відповідача знято з реєстрації за цією адресою 12.09.2016 р. Зареєстроване на теперішній час місце проживання відповідача встановити не вдалося, тому суд сповіщав відповідача про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачем на підтвердження своїх вимог надані наступні документи:
-витяг із висновку експерта №9-531 від 04.09.2020 року, в якому судовий експерт ОСОБА_7 прийшов до висновку, що через недостатню кількість транспортно-трасологічних ознак визначити місце зіткнення у якості геометричної точки не надається можливим, але можливо зазначати, що зіткнення між транспортними засобами могло виникнути як на смузі руху у бік м. Сімферополь так і на смузі руху у бік м. Харків в районі розташування кінця лівого сліду гальмування та подряпини автомобіля «ЗАЗ 110218» д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.20-21);
-виписку із медичної карти стаціонарного хворого 8416, відповідно до якої ОСОБА_1 був доставлений до Запорізької обласної клінічної лікарні ЗОР 14.06.2020 року після ДТП, що сталась на трасі Харьків Сімферополь 14.06.2020 року біля 11-00 год. повний діагноз закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням. Закритий перелом ДМЕ лівої променевої кістки зі зміщенням.17.06.2020 року проведена в/репозиція, МОС перелому шийки правої плечової кістки пластиною. 23.06.2020 року в/репозиція, МОС перелому лівої променевої кістки пластиною (а.с.22-23);
-довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді згідно якої ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 14.06.2020 року по 01.07.2020 р. (а.с.26);
-виписку із медичної карти стаціонарного хворого №9282 відділення реабілітації, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 02.07.2020 року по 16.07.2020 р. (а.с.24-25).
Отже, з наданих позивачем документів судом достовірно встановлено, що 14.06.2020 року об 11.06 на автодорозі М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, 303 км 100 м сталася дорожньо-транспортна пригода (бокове зіткнення) за участі легкового транспортного засобу «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_1 (Литва), під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та легкового транспортного засобу «ЗАЗ 110218», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пасажир автомобіля «ЗАЗ 110218», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої та лівої плечової кістки. Перебував на лікуванні з 14.06.2020 року по 16.07.2020 р.
За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає втому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У частинах першій та другій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Також вимогами ч.2 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК України). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоду, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їх вини.
Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 був пасажиром іншого автомобіля «ЗАЗ 110218», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , цей автомобіль також є джерелом підвищеної небезпеки. Проте позову до ОСОБА_4 не пред`явлено, про обставини відшкодування ним моральної шкоди ОСОБА_1 суд не повідомлено.
Приймаючи рішення щодо розміру спричиненої відповідачем моральної шкоди, суд виходив з того, що матеріалами справи не встановлено, що саме відповідач ОСОБА_3 був винний у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Будь-яких висновків щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_1 також суду не надано. Суд врахував, що ОСОБА_1 внаслідок дії двох джерел підвищеної небезпеки отримав тілесні ушкодження, - переломи кісток обох рук, внаслідок чого знаходився на лікуванні 1 місяць. Переломи кісток обох рук дійсно змушують людину докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також позивач зазначає, що цивільно-правову відповідальність транспортного засобу ОСОБА_3 на момент ДТП застраховано не було.
Якщо цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, то обов`язок відшкодувати шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих покладається на об`єднання страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про дорожньо-транспортну пригоду 01.09.2020 року, із вимогою про виплату страхового відшкодування.
Доказів того, що ОСОБА_1 не отримав страхове відшкодування від МТСБУ суду не надано.
За ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, в сумі 5000 грн., позовні вимоги на суму 150000 грн., є завищеними та необґрунтованими
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Розподіл витрат на професійну правничу допомогу внормований статтею 137 ЦПК України.
Як випливає із змісту частини 3 означеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Наведене свідчить, що передумовою для покладення витрат на отримання професійної правничої допомоги є документальне підтвердження цих витрат.
В матеріалах справи наявний Договір про надання професійної правничої допомоги № АР 08/5/1 від 20.08.2020 року укладений між Адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ» та ОСОБА_1 . Договір підписаний представником ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .
Позовна заява підписана від імені адвоката Шаровського С.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 .
На підтвердження повноважень, адвокат Шаровський С.А. надав свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3482, та ордер на надання правничої допомоги виданий Адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ».
Представником позивача адвокатом Шаровським А.С. на підтвердження фактично понесених відповідачем сум судових витрат надано суду не надано акту виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги, не було надано детального опису робіт, квитанцію про оплату послуг за Договором, розрахунок витрат, тому суд вважає за необхідне відмовити в стягненні витрат на правову допомогу.
Під час подання позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, тому слід його стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська