Справа № 523/2139/22
Провадження №2/523/2803/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"29" липня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Дашковської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2, за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить скасувати арешт накладений постановою б/н від 01.06.2008р. Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області, якою було арештовано все майно, власником якого є ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , яким він мав намір розпорядитися, проте, дізнався, що на все його майно накладений арешт вказаною вище постановою. Позивач зазначає, що він притягувався до кримінальної відповідальності за статтею, яка не передбачає конфіскацію майна. Відтак, вважає, що арешт накладений на його майно був необґрунтований та обмежує його права. Крім того, на теперішній час він має погашену судимість, оскільки відбув покарання відповідно до вироку суду. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від представника Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 до суду не надходило відзиву та/або заперечень проти заявленого позову.

Треті особи без самостійних вимог пояснень з приводу розв`язання спору не надали.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2022р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 19.05.2022р. до участі у справі були залучені в якості третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Внаслідок введеного воєнного стану на території України розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника позивача.

ІІІ. Позиції сторін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Від його представника адвоката Бондар О.В. до суду надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Представники відповідача, треті особи без самостійних вимог до судового засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи направлялись судові виклик належним чином.

Неявка учасників розгляду справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву, справу розглянуто в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г., реєстровий номер 1975. Наведена обставина підтверджується представленою копією свідоцтва про право на спадщину та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,11).

Також позивачем було надано копію вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.09.2009р. (справа №1-365/09) згідно якого ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 190 ч.3 КК України та остаточно було визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі. Крім того, вироком суду з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди було стягнуто на користь ОСОБА_2 245 447,0грн., на користь ОСОБА_3 47 970,0грн., на користь ОСОБА_4 - 39 975,0грн.

Будь-яких інших доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог з боку ОСОБА_1 та його представника суду не надано.

На теперішній час, внаслідок накладеного арешту органом досудового розслідування ОСОБА_1 обмежений розпоряджатися належним йому житловим будинком.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні (частина перша і друга статті 4 чинного ЦПК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як було роз`яснено п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 визначив відповідачем Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 та просить скасувати арешт.

В той же час, за наявності наданого суду вироку суду убачається, що арешт органом досудового розслідування був обумовлений наявністю цивільних позовів, які були задоволені на користь потерпілих з ОСОБА_1 була стягнута завдана ним матеріальна шкода.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що арешт, якими обмежуються права ОСОБА_1 на належне йому нерухоме майно був накладений в інтересах потерпілих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , то слід дійти висновку, що Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 не є неналежним відповідачем у цій справі.

Суд наголошує, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування арешту має бути особа, в інтересах якої був накладений арешт.

При цьому, слід зазначити, що вирішення питання про заміну первісного відповідача та/або залучення співвідповідача може відбуватися в цивільному процесі виключно за клопотанням відповідача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання (частина перша статті 51 ЦПК України). Втім, з боку позивача та його представника такого клопотання до суду внесено не було.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, так як такі були пред`явлені до неналежного відповідача.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2, за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 29 липня 2022року.

Суддя