Справа № 502/251/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є платником аліментів відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 22.12.2020 року, згідно якої він сплачує аліменти на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 3 500 гривень щомісячно. 22.12.2020 року Кілійським районним судом був виданий виконавчий лист на підставі якого було заведено виконавче провадження та почалось утримання аліментів з позивача.

Навесні 2021 року відповідач виїхала на заробітки за межі України та перебувала там до лютого 2022 року. Дітей вона залишила на свою стареньку мати, яка проживає в с. Новоселівка Ізмаїльського району. Таким чином про дітей відповідач не дбала, відповідної уваги не надавала та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перейшов жити до позивача. Позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування з тим, що відповідач покинула дітей та поїхала на заробітки, за дітьми не доглядає та працівниками органу опіки та піклування проводились перевірки з цього приводу. Так при проведенні перевірок та особистих бесід з сином позивача, орган опіки та піклування зробив висновок, що за бажанням сина та його перебування з позивачем, умов проживання у житловому будинку позивача, успіхів у навчанні, доцільно визначити проживання ОСОБА_3 разом із позивачем.

31.01.2022 року було ухвалене відповідне рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради за № 44 про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком. Прибувши із-за кордону відповідач відмовилась компенсувати витрати на утримання дитини та не надає відповідної матеріальної допомоги. Враховуючи той факт, що відповідач не має постійного заробітку, працює за кордоном, та отримує заробітну плату в іноземній валюті, позивач вважає що за доцільне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень. Так як син росте, потребує фізичного розвитку у спортивній школі та додаткових витрат на поліпшення рівня засвоєння знань, він швидко розвивається, а позивач є інвалідом та хворіє на цукровий діабет, вимушений купувати дорогі ліки, тому зазначена сума аліментів є доцільною та відповідно позивач має право бути звільнений від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

На підставі вищезазначеного позивач просить суд:

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються на підставі Виконавчого листа від 22.12.2020 року №502/320/20 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття;

- виконавчий лист № 502/320/20, виданий 22.12.2020 року Кілійським районним судом Одеської області, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 19.04.2022 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

05.05.2022 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого з позовними вимогами позивача вона згодна частково. Зазначила, що позивач безпідставно та не надаючи жодних доказів вказує, що вона навесні 2021 року до лютого 2022 року виїжджала за кордон на заробітки, і весь цей час не дбала про дітей, але це неправда, адже молодший син знаходився під доглядом її матері, а старший син ОСОБА_5 , ще з 24 травня 2021 року за її згоди проживав разом з батьком. Відповідач дійсно виїжджала за кордон, але по-перше з 29 вересня 2021 року по 16 січня 2022 року, а по-друге не на заробітки, а по сімейним обставинам до родичів. Безпідставними є також доводи позивача щодо того, що прийняття рішення про обрання місця проживання старшого сина ОСОБА_5 разом з батьком від 31.01.2022 року було обумовлено начебто скаргами позивача щодо невиконання відповідачем обов`язків по догляду за дітьми, так як за згоди відповідача та висловленим бажанням на той час 11-річного Данила, він перейшов жити до батька, також відсутні будь-які акти та приписи з боку органів опіки та піклування на ім`я відповідача з приводу начебто невиконання нею батьківських обов`язків, а також відсутні будь-які негативні зауваження з боку органів опіки та піклування до ОСОБА_2 в питанні виконання нею батьківських обов`язків, про що свідчить і зміст самого рішення відповідного органу від 31.01.2022 року. Позивач безпідставно вказує на те, що вона отримує заробітну плату в іноземній валюті, так як на даний час відповідач ніде не працює і не отримує жодних виплат, що підтверджується довідкою УСЗН від 28.04.2022 року № 191. Також позивач безпідставно обґрунтовує необхідність в отриманні додаткових коштів на утримання дитини через відвідування дитиною спортивної школи, однак відповідно до довідки КЗ «КДЮСШ» від 27.04.2022 року № 89 ОСОБА_6 не є вихованцем цієї школи. Разом з тим відповідач вказує, що не заперечує проти того факту, що старший син ОСОБА_6 проживає разом з позивачем, відповідно не заперечує проти вимоги позивача щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 . Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , відповідач вказує що на даний час вона ніде не працює, не отримує заробітну плату та жодних видів державної допомоги, у неї на утриманні знаходиться їх спільна малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також потребує коштів на утримання, добре навчається та відвідує секцію вільної боротьби, а також додаткового лікарського нагляду та лікування через хронічне запалення аденоїдів та перебуває на постійному «Д» - обліку. Разом з тим відповідач зазначає, що позивач отримував окрім пенсії доплати на неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень, і цей факт встановлено судом у справі № 502/320/20, а також доплати на дітей і по сьогодні, в більшому розмірі ніж станом на 22.12.2020 року, а наявність у позивача інвалідності та різного роду хвороб, жодним чином не пов`язано з обов`язком виховувати та утримувати власну дитину, крім того держава надає йому безкоштовні ліки та лікування, нараховує пенсію по інвалідності. Таким чином позивач отримує від держави та від спец комунального закладу грошові виплати на обидвох дітей, і на ОСОБА_5 , і на ОСОБА_7 , який з ним не проживає, а проживає зі мною та знаходиться на моєму утриманні, тому вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 є необгрунтованою та безпідставною. Щодо вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, то на думку відповідача вона є незаконною, призведе до унеможливлення подальшого стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , так як аліменти за виконавчим листом стягуються н обох дітей.

Позивач 10.05.2022 року подав відповідь на відзив відповідача згідно якої зазначив, що відповідач вказує, що вона не працює, але при цьому навмисно не вказує, що працює за кордоном та діти утримувались на пенсію батьків відповідача та вважає, що його вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є достатніми та вони відповідають доходу відповідача. Також звертає увагу на те, що відповідач офіційно зареєстрована та проживає у місті Кілія (коли не знаходиться на заробітках за кордоном) та є депутатом Кілійської міської ради за виборчим округом міста Кілія, а суду надає документи, що дитина проживає у с. Новоселівка та ходить там до школи, що свідчить про те, що неповнолітній молодший син знаходиться на повному утриманні не відповідача, а похилого віку батьків відповідача. Враховуючи викладене просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, а також наданий відповідачем відзив, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 06.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 139 від 06.07.2010 року, /а. с. 7/.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.12.2020 року по справі № 502/320/20, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26.05.2020 року скасовано. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково. Присуджено стягувати зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженого в м. Кілія, Одеської області (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народженої в с. Новоселівка Кілійського району Одеської області (РНОКПП: НОМЕР_3 ), на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , народженого в м. Кілія Одеської області Україна, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , народженого в м. Кілія Одеської області Україна, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 3500 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2020 року до повноліття сина ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_10 , а потім у твердій грошовій сумі, рівній 1750 гривень 00 копійок, щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_7 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_11 . /а. с. 13-15/.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кілійської міської ради від 31.01.2022 року № 44 Про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що виконавчий комітет міської ради вирішив визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 налагодити контакт між собою для можливості спільного виховання синів та спілкування з ними, /а. с. 12/.

Згідно довідки № 37 від 08.02.2022 року наданої Кілійським закладом загальної середньої освіти № 3 Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_6 дійсно навчається у 6-А класі Кілійського закладу загальної середньої освіти № 3, /а.с.8/.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_3 , 2010 року народження учня 6-А класу Кілійського закладу загальної середньої освіти № 3, ОСОБА_6 навчається у 6-А класі з вересня місяця. Має навчальні досягнення низького рівня, навчається не в повну міру, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання, повільно запам`ятовує учбовий матеріал, на уроках інколи байдужий, але доволі спокійний та врівноважений. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Перший приходить на допомогу в класі, веселий, товариський, розсудливий, не піддається чужому впливу, має порушення дисципліни, але реагує на зауваження вчителів, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Проживає з батьком ОСОБА_1 , який приділяє належну увагу вихованню сина, хлопчик не пропускає школу без поважної причини, учень має охайний вигляд. На дистанційному навчанні завжди здійснені належні умови для отримання знань з боку сім`ї. Батько відвідує класні збори, цікавиться шкільним життям сина, виходить постійно на зв`язок з класним керівником. З матір`ю ОСОБА_2 не знайомі, /а.с.9/.

Відповідно до акту обстеження по факту проживання особи від 09.02.2022 року складеного депутатом Кілійської міської ради при обстеженні по факту фактичного проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своїм батьком за адресою АДРЕСА_1 з 24.05.2021 року, /а.с. 10/.

З довідки № 89 від 27.04.2022 року наданої Комунальним закладом «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є вихованцем жодного виду спорту Комунального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Кілійської міської ради в 2021-2022 навчальному році. За списками, затвердженими наказами ця дитина не зафіксована, /а.с.28/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 12.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , актовий запис № 188 від 12.10.2011 року. Батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , /а.с.29/.

Відповідно до довідки № 01-21/07 від 27.04.2022 року наданої Новоселівським закладом загальної середньої освіти Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 , 2011 року народження дійсно навчається в 5 класі Новоселівського закладу загальної середньої освіти Кілійської міської ради Одеської області, /а.с.30/.

Згідно акту про встановлення факту від 26.04.2022 року складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бабусею ОСОБА_8 та дідусем ОСОБА_9 , /а.с.31/.

Як вбачається з характеристики на ОСОБА_4 , 2011 року народження складеної 27.04.2022 року, ОСОБА_10 навчається в Новоселівському закладі загальної середньої освіти з 20.02.2020 року., має середній рівень навчальних досягнень, сором`язливий, вихований, доброзичливий, уважний. Навчається не в повну міру, потребує уваги та допомоги вчителя, має довільну пам`ять, запам`ятовує учбовий матеріал, систематично відвідує заклад освіти та активно бере участь у онлайн навчанні, також відвідує секцію вільної боротьби філії КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» в с. Новоселівка. Матір співпрацює з учителем, радиться, реалізує поради у відносинах з дитиною. За весь період 2021-2022 навчального року батько ОСОБА_4 не відвідував навчальний заклад та не цікавився навчальними досягненнями дитини, /а.с.34/.

Відповідно до довідки № 191 від 28.04.2022 року наданої Управлінням соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 дійсно на теперішній час не знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Ізмаїльської райдержадміністрації (Кілійське відділення) та не отримує ніяких видів державних соціальних допомог та житлову субсидію, /а.с.35/.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 15.04.2022 року № 1516-22-00280 від 15.04.2022 року наданих Кілійською державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Одеській області встановлено, що за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року ОСОБА_2 отримала такі доходи: за 1 квартал січень місяць 2021 року 7925,62 гривні соціальних виплат з відповідних бюджетів від Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації; за 1 квартал лютий місяць 2021 року 7230,10 гривні соціальних виплат з відповідних бюджетів від Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації; за період з 2 кварталу по 4 квартал 2021 року відсутня інформація про доходи, /а.с.38/.

З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 виданого 13.10.2016 року органом 5119 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 3 аркуші якого вписаний син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що відповідно до відміток на аркушах № 10,11,12 ОСОБА_2 у період часу з 04.11.2020 року по 16.01.2022 року виїзджала за кордон, /а.с. 36/.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені п.3 ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно положень частини 2 статі 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Крім того, суд зауважує, що спірні правовідносини, що регулюються нормами чинного сімейного законодавства з приводу припинення стягнення аліментів, що може бути вирішено лише на підставі рішення суду, почали діяти саме з моменту звернення до суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні, а тому змінились обставини, які впливають на стягнення аліментів зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За таких обставин суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом припинення примусового стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які з нього стягуються на підставі виконавчого листа від 22.12.2020 року, виданого Кілійським районним судом Одеської області 15.01.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 141 СК України, встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», встановлено те, що в 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня 2 744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Тому, на підставі вищезазначеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, щодо дитини, суд при визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст.182 СК України, бере до уваги вищевикладені нормативно правові акти, а також тещо позивачем не надано обґрунтованих доказів того, що відповідач зможе сплачувати заявлену позивачем суму аліментів, та вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною віку повноліття, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню, тим самим частково задовольняючи позовні вимоги у цій частині.

Щодо вимоги позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішеннях інших органів (посадових осіб) регулюються розділом VI ЦПК України.

Нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено процедури відкликання судом виконавчого листа, який було видано на виконання рішення суду.

Разом з цим суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню тавідповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

За подання до суду позову про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений від сплати судового збору на підставі п.9, п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю та учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_7 , а також інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 , тому він звільнений від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням його прав, враховуючи той факт, що справа про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стосується порушення його прав, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1 984,80 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 161, 180-184, 188, 197 СК України, ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються на підставі Виконавчого листа від 22.12.2020 року № 502/320/20 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.02.2022 року.

Виконавчий лист № 502/320/20 від 22.12.2020 року, який виданий 15.01.2021 року Кілійським районним судом Одеської області, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_9 виданий 31.03.2009 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_10 виданий 10.06.2021 року органом 5133, РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення позивача з позовом 17.02.2022 року і до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_9 виданий 31.03.2009 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , 1984,80 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан