Справа № 283/1425/22
Провадження №2/283/419/2022
У Х В А Л А

05 серпня 2022 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , про визнання 57/100 частин земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності,

встановив:

02.08.2022 до Малинського районного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , про визнання 57/100 частин земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності, предметом якого є визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках за кожним, 57/100 ідеальних частин земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0878, площею 0,09 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09.

Дослідивши позовну заяву та матеріали, додані до неї, вважаю, що позов слід залишити без руху з наступних підстав.

У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить поновити строк для звернення до суду, пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.ч.1,2 ст.127 ЦПК України).

Разом з цим, у поданій до суду позовній заяві представник позивача жодним чином не обґрунтовує пропуски строку звернення до суду, не додає докази поважності причин пропуску, а лише у прохальній частині заяви просить їх поновити.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У поданій до суду позовній заяві представник позивача просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках за кожним 57/100 ідеальних частин земельної ділянки.

При цьому, суд звертає увагу представника позивача на взаємовиключність таких вимог, оскільки спільна сумісна власність передбачає спільну власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Позивачем в поданій до суду позовній заяві порушено питання про визнання земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто, про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, при цьому у позові та додаках відсутні посилання на докази щодо визначення реальної дійсної вартості майна 57/100 часток земельної ділянки на момент звернення з позовом до суду.

Отже, у позові слід зазначити ціну позову, яка відповідає дійсній вартості об`єкту спірного нерухомого майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Дійсна вартість майна має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна.

В позовній заяві представник зазначає, що вказана справа відноситься до категорії малозначних, оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З приводу вищевикладеного суд бажає зазначити наступне.

Частиною 1 статті 247 ЦПК України визначено перелік справ, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 3 статті 247 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є фактично визнання права власності на земельну ділянку, що у даному випадку є тотожним до вимоги позивача визнати земельну ділянку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, вказане право виникає із сімейних відносин, а тому суд не може віднести вказаний спір до категорії малозначних.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Як вбачається з вимог ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч.1, 3 ст.237 Цивільного кодексу України).

Згідно з пп.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України, з 01.01.2019 року представництво відповідно до статті 131-2 Конституції у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Для розгляду малозначних справ призначене спрощене провадження (ч.4 ст. 19 ЦПК України). Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними (ч.6 ст. 21 ЦПК України).

Суд у даній ухвалі вже зазначав, що не може віднести вказаний спір до категорії малозначних та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Незважаючи на приєднання належним чином засвідченої копії довіреності на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , повірений ОСОБА_2 не додав документа, що підтверджує його статус адвоката, що є необхідною умовою підтвердження повноважень представника у справах загального позовного провадження.

Позовна заява містить майнову вимогу щодо визнання 57/100 частин земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві зазначено, що позивач поніс судові витрати і очікує понести через розгляд справи в розмірі у відповідності за ЗУ "Про судовий збір", при цьому у додатках до позову не вказано і до позову не додано жодного документа про сплату судового збору або ж про звільнення від його сплати.

Статтями 4 та 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, виходячи з ціни позову, яка буде визначена позивачем на підставі висновку або ж звіту суб`єкта оціночної діяльності, акту про оцінку нерухомого майна 57/100 частин земельної ділянки, необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Позивачеві необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м. Малин 22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача UA0006829

код класифікації доходів бюджету 22030101

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору позивачеві необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

На підставі викладеного, суд зазначає, що встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Позивач/ представник позивача мають усунути зазначені в цій ухвалі недоліки.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , про визнання 57/100 частин земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності - залишити без руху.

Встановити позивачу, його представнику строк для усунення недоліків упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу та ОСОБА_2 .

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачеві зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Хомич