У х в а л а

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа №444/875/21

провадження № 61-3411ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування,

В с т а н о в и в:

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (далі - представник) звернулася до Жовківського районного суду Львівської області з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), в якому просила:

1) стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 - 67 014,00 грн страхового відшкодування по втраті годувальника та 52 480,77 грн в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

- пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 38 218,49 грн;

- три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 714,85 грн;

- інфляційні втрати у розмірі 9 547,43 грн.

2) стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 - 67 014,00 грн страхового відшкодування по втраті годувальника та 52 480,77 грн в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

- пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 38 218,49 грн;

- три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 714,85 грн;

- інфляційні втрати у розмірі 9 547,43 грн;

- судових витрат на професійну правничу допомогу - 6 000,00 грн.

3) стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_2 9 360,00 грн витрат на поховання та 7 330,10 грн в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а саме:

- пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5 338,06 грн;

- три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 658,53грн;

- інфляційні втрати у розмірі 1 333,51 грн;

- 6 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 січня 2022 року апеляційну скаргу представника залишено без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року - без змін.

22 лютого 2022 року представник надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2022 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши касаційну скаргу представника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги предметом позову є відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування на загальну суму 255 679,64 грн.

Ціна позову в даній справі становить 255 679,64 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*250=620 250,00 грн).

Разом із цим, у касаційній скарзі представник посилається на обставини, передбачені підпунктами а) та в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивачів, оскільки відповідачем порушено права малолітніх дітей та помилково винесено рішення, які суперечать меті інституту страхування в цілому.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд звертає увагу, що фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики означає, що представник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції питання, відповідь на яке, у випадку відкриття касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені представником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки не зазначено посилань на неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, що вказувало б на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, посилання представника на відсутністьвисновку Верховного Судущодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, але не є доводом, який в розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Доводи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки незгода представника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі.

Формальне зазначення представником у касаційній скарзі про те, що справа має для позивачів виняткове значення не є обґрунтуванням підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в даній справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки представник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук