З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 липня 2022 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Смоляра О.А.
при секретарі Зарубі Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказав, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 11.03.1995 року, та 30.07.2020 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірваний. За час спільного проживання в шлюбі подружжя за спільні кошти придбало житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказане майно зареєстровано на відповідача по справі. Наразі між сторонами виник спір щодо майна подружжя, що змушує позивача звернутись до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати вказане майно спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ його частину, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Відповіднодо ухвали суду від 17.03.2022 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 01.07.2022 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідача ОСОБА_2 було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за останнім відомим місцем її проживання. Крім того, про відкриття провадження та можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками відповідача було додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у порядку, визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, хоча про час і місце його проведення була повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.
Зважаючи на те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
11.03.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому зареєстровано шлюб, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів за № 428 від 11.03.1995 року ( НОМЕР_1 від 11.03.1995).
30.07.2020 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірваний.
Вищевказане майно було придбано за час спільного проживання подружжя в шлюбі.
Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 22 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
У відповідності до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Указане свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17.
Враховуючи викладене, а саме те, що спірне майно було придбане сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі,суд приходить до висновку, що воно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто сторін по справі, і їх частки у власності є рівними, а тому позивач має право на 1/2 частину спільно нажитого майна подружжя, а саме: частину житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами та частину земельної ділянки, площею 0,14 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
У відповідності до ч. 1 та ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те що позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із сплати професійної правничої допомоги в сумі 3600 грн.
Відповідно до аб. 2 3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за позов про поділо майна подружжя сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову вартість майна щодо якого за позивачем визнається право власності, а тому ціна позову складає 522 200 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5222 грн.
Відповідно до ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 року, продовжують діяти до набрання судовим рішенням законної сили.
Керуючись ст.ст. 263-268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), проживає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) проживає: АДРЕСА_1 понесені ним судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3600 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), проживає: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 5 222 грн.
Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 року, продовжують діяти до набрання судовим рішенням законної сили.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. А. Смоляр