КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/19310/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/6752/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі: Рижих А.В.

сторони

позивачі

ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Каліушка Ф.А., у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про вирішення розбіжностей, які виникли з укладенням договорів найму на підставі судового рішення,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», в якому просили вирішити розбіжності, які виникли (пов`язані) з укладанням договору найму житлового приміщення між відповідачем та ОСОБА_1 (основним наймачем) щодо кімнати № 44 житловою площею 17,8 кв.м по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача укласти договір найму № 7/44 кімнати на підставі рішення суду в редакції, поданій ОСОБА_1 до суду; вирішити розбіжності, які виникли (пов`язані) з укладанням договору найму житлового приміщення між відповідачем та ОСОБА_2 (основним наймачем) щодо кімнати № 55 житловою площею 17,5 кв.м по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача укласти договір найму № 8/55 кімнати на підставі рішення суду в редакції, поданій ОСОБА_2 до суду.

В обгрунтування позову зазначали, що рішенням суду від 01.11.2017 зобов`язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» укласти договори найму житлового приміщення: кімнати № 44 житловою площею 17,8 кв. м по АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 (основним наймачем); кімнати АДРЕСА_2 з ОСОБА_2 (основним наймачем). На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження, проте із запропонованими відповідачем проектами договорів позивачі не погодились та направляли на адресу відповідача свої пропозиції, зауваженнями та запереченнями щодо окремих пунктів договорів. Відповідач направив лист про відхилення їх пропозицій. Вважають, що відповідачем безпідставно відмовлено у включення до договорів найму їхніх пропозицій, зауважень. Запропоновані відповідачем умови договорів найму, зокрема окремі пункти та положення договорів, суперечать вимогам закону. Так, у п. 2.1 договору не вказана особа, яка постійно проживає разом з ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_3 ; п. 5.7 договору найма суперечить п. 18 Правил реєстрації місця проживання. Вищевказані дії відповідача унеможливлюють укладення договорів найму на виконання рішення суду та є перешкодою для здійснення їх реєстрації за місцем проживання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд першої інстанції послався на «технічні договори № 3 та № 4», які судом не досліджувалися. Суд не звернув уваги на те, що договір найму житлового приміщення та договір на обслуговування будинку та прибудинкових споруд це два різних договори. Вважають посилання суду на відсутність нормативно-правових актів, які передбачають укладення договору найму житлового приміщення неправильним, оскільки необхідно брати до уваги діючий Закон (ЦК та ЖК України), а п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 передбачає, що договоір найму є документом, який підтверджує право на проживання особи у житловому приміщенні. Суд не врахував, що неправомірні дії відповідача унеможливили виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2017.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що на виконання рішення суду від 01.11.2017 наказом від 03.02.2017 № 70 відповідач виконав усі необхідні дії та змінив договір найму в кімнатах АДРЕСА_4 , шляхом визнання наймачем кімнати № 44 ОСОБА_1 , а наймачем кімнати № 55 - ОСОБА_2 . Текст рішення суду вказує на необхідність укладення договору найму, проте не містить умов такого договору, а також не містить вказівки зазначати у договорі члена сім`ї наймачів. З позивачами укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремі особові рахунки.

У судовому засіданні преставниця позивачів ОСОБА_4 підтрималаапеляційну скаргу та просилаїї задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представниці позивачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2007 ОСОБА_1 отримала ордер № 234 серії «А» на сім`ю з трьох осіб на право зайняття жилого приміщення, яке складається з двох кімнат АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , родинні відносини - ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_5 - син.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 01.11.2017, у справі № 753/8846/17, яке набрало законної сили позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва, 3-ті особи: ОСОБА_3 , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація (відділ (центр) надання адміністративних послуг) про зобов`язання укладення договорів найму житлового приміщення задоволено та зобов`язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» укласти договори найму жилого приміщення: кімнати № 44 житловою площею 17,8 кв. м по АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 (основним наймачем);- кімнати АДРЕСА_2 - з ОСОБА_2 (основним наймачем).

На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження № 56007257, стягувач - ОСОБА_2 .

В межах цього виконавчого провадження ОСОБА_2 звертався із заявою щодо умисного невиконання рішення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Із заявою щодо умисного невиконання рішення позивачу окрім як до відповідача не зверталися.

Наказом № 70 від 03.02.2017, виданого КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» змінено договір найму в двох кімнатах № 44 та АДРЕСА_6 за загальною згодою сім`ї шляхом укладання окремих договорів найму відповідно до технічних договорів № 3 та № 4 та визначити основним наймачем кімнати № 44 ОСОБА_1 , а кімнати № 55 - ОСОБА_2 , склад сім`ї: наймач ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.10.2018 між відповідачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг, відкрито окремий особовий рахунок на його ім`я № НОМЕР_1 .

Цього ж дня між відповідачем та ОСОБА_6 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремий особовий рахунок на її ім`я № НОМЕР_2 .

Позивачі надали суду копію заяви від 11.06.2019 (а.с. 34) про реєстрацію місця проживання.

Третя особа ОСОБА_3 звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницького району із заявою про реєстрацію його за адресою: АДРЕСА_7 (перекреслено), 55, підстава - ордер № 234 серія А.

ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації місця проживання з тих підстав, що «в поданих документах міститься недостовірна інформація (ордер видано на інше житлове приміщення) особа не подала необхідних документів або інформації (ордер, договір найму, тощо).

Відповідно до відомостей з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ; 55 з 09.05.2007.

Листом від 10.09.2019 № 3361-09/2019 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» повідомило ОСОБА_2 , що відповідно до наказу підприємства від 03.02.2017 № 70 визнано ОСОБА_1 наймачем кімнати № 44, а ОСОБА_2 - наймачем кімнати № 55. Цим листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відхили запропоновані позивачами проекти договорів найму та надіслало свої проекти договорів найму № 8/55.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що метою позову є реєстрація третьої особи у кімнаті № 55, а тому позивачі обрали неналежний спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 810 ЦК України підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч. 1 ст. 63 цього ж Кодексу предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно(ч. 1 ст. 65 ЖК України).

За обставинами справи встановлено, що позивачі вселені у кімнати АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 на підставі ордера № 234 від 24.05.2007 та були зареєстровані за вказаною адресою разом із спільним сином ОСОБА_3 .

Договір найму на ці кімнати сторони не надали, відтак перевірити які умови договору найму були погоджені сторонами до винесення рішення про зміну договору найму неможливо.

Зі слів позивачів вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 кімнати АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 на постійній основі на підставі ордеру.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 01.11.2017 змінено договір найму та зобов`язано відповідача укласти окремі договори найму з кожним з позивачів.

Судом не розглядалося питання зміни умов договорів тощо, відтак сторони мали підписати договори найму з тими ж умовами, які існували до ухвалення рішення, проте з кожним із наймачів окремо на кімнату АДРЕСА_5 та на кімнату № НОМЕР_3 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що у запронованих відповідачем проектах договорів найму зазначено, що цей договір не є документом, що дає право на реєстрацію постійного місця проживання та вказано, що цей договір є строковим, що не відповідає попереднім домовленостям між сторонами, оскільки позивачі були зареєстровані на підставі ордера на постійній основі з правом реєстрації за місцем проживання. Зміна договору найму у судовому порядку означає лише те, що сторонам надано право укласти договори найму кожному на окрему кімнату, при цьому рішенням суду не змінюється право позивачів на постійне користування кімнатами та на їх право бути зареєстрованими за місцем проживання.

Разом з тим, та обставина, що при укладенні окремих договорів найму сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору не може бути підставою для того, щоб суд у примусовому порядку зобов`язав одну із сторін прийняти пропозицію іншої сторони. Такі вимоги позивачів суперечать принципу свободи договору. Крім того, суд не є стороною договору, а отже не може визначати умови договору.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак суд першої інстанції правильно виходив з того, що спір про укладення окремих договорів найму між сторонами вирішено, відповідачем визначено окремі рахунки для сплати комунальних послуг, а питання перереєстрації місця проживання позивачів та їх сина вирішується відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, а тому позивачами обрано неправильний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї; 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував положення вищезазначених Правил не можна визнати обгрунтованими, оскільки у даній справі не розгдається спір щодо правомірності чи неправомірності дій органів, які здійснють реєстрацію місця проживання.

До того ж позивачі мають рішення суду, в якому визначено право ОСОБА_1 на укладення договору найму кімнати № 44, а ОСОБА_2 - кімнати № 55, що є по своїй суті визнанням за цими особами права користування житловим приміщенням.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09.08.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук