ЄУН 337/3413/17
Провадження 2/337/1/2022
УХВАЛА

Іменем України

02.08.2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого - судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Нікуліна А.Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача про закриття провадження по справі в частині заявлених зустрічних позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить закрити провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 , а саме:

1.1. визнання недійсним акту прийому-передачі майнових прав до статутного капіталу ТОВ «РОЯЛ ГРУП» від 10.09.2018, виданий ОСОБА_2 ;

1.2. скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052400 від 18.09.2018 10:42:58 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Пелих Віталій Віталійович, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

1.3. скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

1.4. скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052806 від 18.09.2018 10:52:19 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , прийнятого державним реєстратором Пелих Віталій Віталійович, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

1.5. скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, у зв`язку з тим що вони підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

В обґрунтування клопотання зазначила, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з урахуванням практики Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, яка стосується спірних правовідносин та є актуальною, а саме: постанову ВПВС від 29 червня 2021 року у справі №916/2813/18 та постанови ВС від 08 вересня 2021 року у справі №515/1060/19, від 15 вересня 2021 року у справі №661/1185/16-ц, від 08 вересня 2021 року у справі №464/1455/16-ц. Акт прийому-передачі майна, яке вносить учасник до Статутного капіталу ТОВ "РОЯЛ ГРУП" від 10.09.2018, не регулює сімейні права та обов`язки між подружжям, батьками та дітьми, а тому він не є правочином у сімейних правовідносинах. Вказані висновки викладено у постанові ВПВС від 03 листопада 2020 року у справі №922/88/20 та у постанові від 29 червня 2021 року. Крім того, спірні квартири з моменту їх передачі в статутний капітал ТОВ "РОЯЛ ГРУП" втратили ознаки об`єкта права спільної сумісної власності подружжя та є виключно приватною власністю ТОВ "РОЯЛ ГРУП", а ОСОБА_3 має право лише вимагати від ОСОБА_2 компенсувати половину вартості внесеного в статутний капітал майна.

Позивачка, відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача Яма Д.М. , представник відповідача АТ "УКРСИББАНК», ТОВ «РОЯЛГРУП», Державний реєстратор Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелех В.В., не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 звернувся з заявою про відкладення судового засідання, посилаючись на зайнятість у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя, жодних доказів на підтвердження наявності поважних причин до заяви не надав.

Проте як вбачається з офіційного сайту Судової влади, за участю представника відповідача Ями Д.М. У Шевченківському районному суді м.Запоріжжя на 2 серпня 2022 року об 09-00 год. лише призначена до розгляду суддею Галущенко Ю.А. заява про ухвалення додаткового рішення по справі позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України при ухваленні додаткового рішення лише у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Крім того, відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частинами першою та другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Отже, надсилання до суду процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Заява представника відповідача ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи не сформована в системі «Електронний суд», надійшла на електронну адресу Хортицького районного суду м.Запоріжжя в електронній формі без накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_7 , а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Враховуючи викладене, суд розцінює клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про відкладення судового засідання як необґрунтоване та таке, що не підтверджене будь-якими доказами, а тому не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Інші учасники причину неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення не зверталися.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду заявленого клопотання у відсутність учасників провадження, що не з`явились до судового засідання суд враховує, що справа у провадженні перебуває досить тривалий час, ОСОБА_3 будучи зацікавленим в розгляді справи, судові повістки , направлені відповідно до його заяви від 21.02.2022 року ( а.п.181 т.11) на адресу: АДРЕСА_3 не отримує, інших засобів зв`язку суду не повідомляє, проти надіслання судом повісток на адрес електронної пошти, з якого велось листування ОСОБА_3 до суду заперечує, як повідомив його представник ОСОБА_8 у судовому засіданні 18.02.2022 року ОСОБА_3 не надав йому повноважень щодо надання пояснень суду від його імені.

При цьому суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" ("AlimentariaSandersS.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Крім того, з огляду на повідомлення представника відповідача, ОСОБА_3 також вважається повідомленим про час розгляду справи.

Інтереси інших учасників провадження клопотання представника позивача про закриття провадження по спорові в частині заявлених зустрічних вимог не порушує права інших учасників провадження.

Також суд враховує, що справа в провадженні суду перебуває досить тривалий час, зазначене клопотання представником позивача було подано 21.02.2022 року, клопотання містить докази відправки іншим учасникам провадження ( т.11 а.п.188189), відповідач та його представник мали можливість подати до суду письмові заперечення, але своїм правом не скористувалися, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заявленого клопотання та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, враховуючи, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи обізнаність відповідача про розгляд справи, з врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд розглянув клопотання представника позивача у відсутність сторін, що не з`явилися до судового засідання.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України (тут і надалі, в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних індивідуальних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, те, що суб`єктний склад такого спору включає, як правило, фізичну особу, яка є стороною цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин (стаття 19 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до положень пунктів 3, 6 та 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), тут і надалі, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; та вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відтак серед ознак, визначених у частині першій статті 20 ГПК України для відмежування господарської юрисдикції від інших, є, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних правовідносин (пункт 3); справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно, реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (пункт 6); щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують право на майно, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна (пункт 13) тощо.

Аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №922/88/20 (провадження №12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі №908/299/18 (провадження №12-136гс19), від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження №12-286гс18), від 28 січня 2020 року у справі №50/311-б (провадження №12-143гс19).

Для розмежування юрисдикції спору у цій справі серед зазначених критеріїв розмежування слід також визначити хоча б один з таких критеріїв, як здійснення господарської діяльності, або наявність спору з корпоративних правовідносин, або спору щодо права власності на майно, реєстрації та обліку цього майна тощо.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина перша статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

Відповідно до приписів частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (частина третя статті 167 ГК України). Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин.

Отже, спір з корпоративних правовідносин виникає щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі який вибув.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 грудня 2019 року у справі № 927/97/19 (провадження № 12-133гс19), від 04 вересня 2019 року у справі № 927/90/19 (провадження № 12-103гс19); від 11 червня 2019 року у справі № 922/2005/18 (провадження № 12-261гс18), від 11 червня 2019 року у справі № 917/1338/18 (провадження №12-23гс19).

Положення пунктів 3, 6 та 13 частини першої статті 20 ГПК України у їх розмежуванні передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справах як за змістом правовідносин (господарські, корпоративні), так і за предметом спору(вимоги щодо прав на майно, реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами).

Таким чином, ГПК України серед інших спорів, юрисдикція яких чітко визначена його положеннями як господарська, визначає як спори господарської юрисдикції також спори щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 115 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 85 ГК України товариство є власником майна, продукції та доходів, які отримані від статутної діяльності або з інших передбачених законодавством та/або статутом джерел, не заборонених законодавством.

Підстави позбавлення господарського товариства права власності на належне йому майно визначено ЦК України та ГК України, а також іншим законодавством про регулювання діяльності господарських товариств та законодавством щодо обігу майна. Однією з підстав позбавлення товариства його майна є передача належного товариству майна учаснику, який вийшов з товариства, як вартості частки у статутному капіталі товариства.

Визначаючи юрисдикцію спору, слід також мати на увазі, що правовідносини між учасниками господарського товариства, крім ЦК України та ГК України, врегульовано також Законом України від 19 вересня 1991 року №1576-XII «Про господарські товариства» та Законом України від 06 лютого 2018 року №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальність», які серед іншого впорядковують також правовідносини між учасниками товариства щодо майна товариства і, зокрема, формування статутного капіталу та розподілення майна товариства при виході учасника з господарського товариства.

Визначення юрисдикції спору в цій справі залежить від змісту, заявлених позивачем вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Звертаючись до суду квітні 2020 року ( т.8 а.п.66-74) з уточненим зустрічним позовом, ОСОБА_3 зазначив про порушення свого права власності на спільне майно подружжя, зокрема, квартир, що розташовані за адресами АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ «РОЯЛГРУП»», при цьому просив визнати недійсним акт прийму передачі майнових, яким відчужено зазначене спільне майна подружжя сторін, скасувати незаконні реєстраційні дії щодо перереєстрації права власності на вказане нерухоме майно на ТРОВ «РОЯЛГРУП» та записи Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності.

З огляду на підстави заявлених позовних вимог (уточнених) у цій справі та мотиви, покладені в їх обґрунтування, суд вважає, що спір у цій справі виник з правовідносин щодо майна, яке однією зі сторін спору було внесено як вклад учасника та належить товариству на праві власності, та з приводу реєстрації цього майна, тому такий спір підлягає розгляду у судах господарської юрисдикції.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №591/5242/18 (провадження №14-168цс20), від 29 червня 2021 року у справі №916/2813/18 (провадження №12-71гс20).

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання , заявлене представником позивача обґрунтоване та підлягає задоволенню, провадження по справі в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_9 , а саме : визнання недійсним акту прийому-передачі майнових прав до статутного капіталу ТОВ «РОЯЛ ГРУП» від 10.09.2018, виданого ОСОБА_2 ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052400 від 18.09.2018 10:42:58 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Пелих Віталієм Віталійовичем, Виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області; скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052806 від 18.09.2018 10:52:19 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , прийнятого державним реєстратором Пелихом Віталієм Віталійовичем, Виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області; скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, слід закрити на підставі п.1ч. 1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим що вони підлягають розгляду за правилами господарського судочинства та роз`яснити ОСОБА_3 , що розгляд справи в частині зазначених вище позовних вимог, що стосуються нерухомого майна, віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст. 206,255,256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно та за об`єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_9 , а саме:

1.1. визнання недійсним акту прийому-передачі майнових прав до статутного капіталу ТОВ «РОЯЛ ГРУП» від 10.09.2018, виданого ОСОБА_2 ;

1.2. скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052400 від 18.09.2018 10:42:58 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Пелих Віталієм Віталійовичем, Виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

1.3. скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

1.4. скасуваня рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 43052806 від 18.09.2018 10:52:19 про реєстрацію за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , прийнятого державним реєстратором Пелихом Віталієм Віталійовичем, Виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

1.5. скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «РОЯЛ ГРУП» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, у зв`язку з тим що вони підлягають розгляду за правилами господарського судочинства закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст виготовлений 2 серпня 2022 року.

Суддя: Л.Г. Салтан