Дата документу 26.07.2022
Справа № 334/2069/22
Провадження № 2/334/2127/22
26 липня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Мірошниченка О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,
позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як непрацездатної матері, у розмірі 1/10 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви довічно.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком в сумі 2 763,74 гривень щомісячно. Станом на теперішній час має ряд хронічних захворювань та потребує дорогого лікування, постійного обстеження у лікарів, а тому через недостатність отримуваної пенсії та значними витратами на лікування та придбання коштовних ліків потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її рідним сином, з яким вона проживає за однією адресою. Син ОСОБА_2 працездатний, на своєму утриманні неповнолітніх дітей не має, тому має фактичну можливість забезпечувати позивачку, але відмовляється це робити.
Відповідач відзив на позов не надав.
Ухвалою суду від 21.06.2022 відкрите провадження по справі, справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Проти заочного вирішення справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.12.1982 серії НОМЕР_1 .
Позивачка у шлюбі не перебуває, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 липня 2019 року серії НОМЕР_2 .
Позивачка є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком в сумі 2 763,74 гривні щомісячно, що підтверджено довідкою про доходи № 0713 7675 3436 1768 від 13.06.2022.
Позивачка має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, діометаболічну кардіоміопатію, стеноз мітрального клапана І-ІІ степенів, синдром кокосоартрозу правого тазостегнового суглобу. Потребує тотального ендопротезування правого кульшового суглобу протезом цементної фіксації та медикаментозного лікування, що підтверджується довідками та консультативними висновками КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9».
Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.
Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).
Суд встановив, що позивачка є непрацездатною особою, має важке захворювання, потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є її сином, не надає, хоча є працездатним, офіційно працевлаштований і має можливість сплачувати аліменти на утримання матері.
При цьому, підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну матір судом не встановлено, як не встановлено інших дітей, які мають надавати матеріальну допомогу позивачці.
Суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, а отже його необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно і довічно.
При цьому, вимога позивачки про стягнення аліментів з дня подачі позову задоволенню не підлягає, оскільки Главою 17 СК України не передбачений такий порядок стягнення аліментів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору, враховуючи задоволення позову, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень.
Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі однієї десятої частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: