Справа № 747/134/22
Провадження № 2/747/64/22
РІШЕННЯ

іменем України

11.08.2022 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому вказує, що за життя ОСОБА_3 отримав у власність земельну ділянку площею 3, 15 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Понорівського старостинського округу Талалаївської селищної ради. 30 жовтня 2020 року ОСОБА_3 склав два заповіти, якими на випадок своєї смерті заповів позивачу 1 / 2 частини всього його майна, посвідчений в.о. старости Липівського старостинського округу 30 жовтня 2020 року і зареєстрований в реєстрі за № 25. Іншу 1 / 2 частину свого майна заповів відповідачу ОСОБА_2 , який також посвідчений в.о. старости Липівського старостинського округу 30 жовтня 2020 року та зареєстрований в реєстр і за № 26. ІНФОРМАЦІЯ_1 заповідач ОСОБА_3 помер. Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 , як спадкоємці за заповітом, звернулись до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, а саме земельної ділянки площею 3,15 га. Під час перевірки документів нотаріусом було виявлено, що померлий ОСОБА_3 , складаючи заповіти та передаючи по 1 / 2 частині майна кожному із спадкоємців, не вказав, що воля спадкодавця, яка визначена в 1/ 2 частині всього майна у заповіті від 30.10.2020 року, зареєстрованому в реєстрі за № 25, не розповсюджується на 1/2 частину майна, зазначену у заповіті від 30.10.2020 року, зареєстрованому в реєстрі за № 26, дії спадкодавця за своїм походженням були направлені на одне і те ж майно, але нарізні його частки, що унеможливлює на даний час оформити спадщину належним чином. Тому позивач ОСОБА_2 просить суд розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_3 30 жовтня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 25, на ім`я ОСОБА_2 , а саме те, що він не розповсюджується на заповіт ОСОБА_3 від 30 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26 на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою від 27 липня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 11 серпня 2022 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В підготовче судове засідання по справі позивач ОСОБА_2 не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем ОСОБА_4 позову ОСОБА_2 суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач також являється спадкоємцем за іншим заповітом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2020 року ОСОБА_3 , 1938 року народження, склав заповіт, яким на випадок своєї смерті 1/ 2 частину всього свого майна, яке на день його смерті де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт посвідчено 30 жовтня 2020 року в.о. старости Липівського старостинського округу та зареєстровано в реєстрі за № 25 (а.с.7). Крім того 30 жовтня 2020 року ОСОБА_3 , 1938 року народження, склав заповіт, яким на випадок своєї смерті 1/2 частину всього свого майна, яке на день його смерті де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчено 30 жовтня 2020 року в.о. старости Липівського старостинського округу та зареєстровано в реєстрі за № 26 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2021 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 роки (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЧН № 034272 від 20 березня 2001 року, згідно з яким ОСОБА_3 передається у при ватну власність земельна ділянка площею 3, 15 га в межах згідно з планом на території Понорівської сільської ради Талалаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-11 зв.) Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.07.2022 після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа (а.с.9). Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Новака О.В. від 07.07.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , із наданих ними заповітів від 30 жовтня 2020 року, зареєстрованих за № 25 та № 26 не вбачається можливим дійти висновку щодо скасування або не скасування одним заповітом, складеним пізніше за № 26 іншого заповіту, складеного раніше за № 25, у звязку з неможливістю встановити волю заповідача, а саме щодо визначення 1/2 частки належного йому майна чи відповідає 1/2 частка майна, яка визначена в заповіті, складеному раніше за № 25 саме 1/2 частці визначеній в заповіті складеному пізніше за № 26, чи при складенні заповіту за № 26 малася на увазі інша 1/2 частка належного спадкодавцю майна не охоплена заповітом, складеним раніше за № 25 і відповідно відсутності суперечностей між складеними заповітами (а.с.6-6зв.)

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд суб`єктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положенням ст. 213 ЦК України передбачено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, у нашому випадку заповіту. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. В судовому засіданні встановлено, що на момент написання спадкодавцем ОСОБА_3 30 жовтня 2020 року йому належала, зокрема, на праві власності земельна ділянка площею 3, 15 га, і він вирішив все своє майно в рівних частках поділити між двома спадкоємцями - позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_2 , саме на це і була направлена воля спадкодавця на поділ всього майна порівну між спадкоємцями.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заповіт від 30 жовтня 2020 року від і мені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 не розповсюджується на заповіт від 30 жовтня 2020 року від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , саме на поділ спадщини порівну між двома спадкоємцями була направлена воля спадкодавця щодо розпорядження належним йому майном, і даний заповіт необхідно саме так тлумачити, щоб позивач змогла реалізувати своє право на отримання спадщини належним чином.

Керуючись ст. 15, 76-81, 133, 200, 206, 211, 247, 264-265 ЦПК України, ст. 213, 1217, 1218, 1256 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, що заповіт від 30 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 25, складений від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 «Про заповідання 1/ 2 частини належного майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось», не розповсюджується на заповіт від 30 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26, складений від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 «Про заповідання 1/ 2 частини належного майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В.Тіщенко