Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2022 Справа №607/20305/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Юрій Григорович про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Ю.Г., у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка за життя склала заповіт та заповіла усе своє майно ОСОБА_1 . А тому, вважає, що вона прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 та набула права на спадкування 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 . Однак, Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 19 жовтня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 2/3 частин житлового будинку за АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів, а саме державної реєстрації права власності житлового будинку АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який за життя склав заповіт, згідно якого заповів належну йому 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . З цих підстав, позивачка вважає, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 . Однак, постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 19 жовтня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку за АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності житлового будинку. Також, нотаріусом встановлено, що під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 виділено земельну ділянку ОСОБА_5 , згідно рішення виконкому Тернопільської міської ради від 17 листопада 1950 року за №759. На підставі Акту від 22 грудня 1950 року згідно вищезазначеного рішення виконкому ОСОБА_5 відведено в натурі земельної ділянки під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_2 загальною площею 600 кв.м. 18 грудня 1951 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та комунальним відділом виконкому Тернопільської міської ради укладено Договір про безстрокове користування земельною ділянкою для про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , після смерті якого належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок в рівних долях успадкували: його дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_7 . У свідоцтві про право на спадщину спірний житловий будинок зазначений за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 27 квітня 2018 року за № 1630/01-16 відповідно до відомостей, які містяться у спадковій справі 3659/2015, спадкоємцем за законом на все майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_2 . Отже, ОСОБА_2 прийняла спадщину після своєї матері ОСОБА_6 , але не оформила своїх прав. Таким чином, після смерті ОСОБА_6 , співвласниками будинку стали: ОСОБА_3 - 1/3 частина будинку ( 1/3 успадкував після смерті батька ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 -2/3 частини ( 1/3 успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 та 1/3 успадкувала після смерті матері ОСОБА_6 ). Суперечність полягає у тому, що під час реєстрації місця проживання у 1957 році у будинковій книзі зазначена адреса - АДРЕСА_3 , а починаючи з 1965 року реєстрація місця проживання здійснювалось за адресою АДРЕСА_2 . У Технічному паспорті на будинок, виготовленому 18 травня 1988 року, в якому власниками зазначено ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , адреса будинку зазначена як - АДРЕСА_2 . У Технічному паспорті на будинок, виготовленому 12 лютого 2004 року, адреса будинку зазначена як - АДРЕСА_2 . Згідно записів у технічному паспорті на будинок, виготовленому 26 березня 2018 року номер будинку зазначено як 19. Згідно Довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 28 березня 2018 року за №896, згідно обліку технічної документації станом на 29 грудня 2012 року будинковолодіння АДРЕСА_4 . З цих підстав позивачка позбавлена можливості оформити спадкове майно у нотаріальному поряду, у зв`язку із чим просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

06 грудня 2021 року від відповідача Тернопільської міської ради надійшов до суду відзив на позов, у якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів покликаються на те, що з метою підтвердження факту наявності дозвільних документів у ОСОБА_5 на забудову земельної ділянки у 1950 році додав копії рішення виконкому Тернопільської міської ради депутатів трудящих від 17 листопада 1950 року №759 та Акт від 22 грудня 1950 року про здійснення відводу присадибної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_9 , копію дозволу на здійснення будівельних робіт в 1951 році від 17 грудня 1951 року №39, копію договору від 13 грудня 1951 року на право будівництва будинку і постійне користування земельною ділянкою ОСОБА_9 . Відтак, документи, які стосуються забудови земельної ділянки, видані ОСОБА_9 , а свідоцтво про смерть ОСОБА_5 . Окрім цього, у технічному паспорті на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 поставлено штамп про самочинне будівництво господарських будівель під літерою «Б» та «б» та примітку про заборону використання землі без документів. Також, у матеріалах позовної заяви відсутні належні докази зміни адресного номера житлового будинку, право власності на який просить визнати позивач.

21 лютого 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Черніцький І.Р. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від відповідача Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Ю. Г. у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомляв належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Судом установлено:

Рішенням Тернопільського міськвиконкому №759 від 17 листопада 1950 року закріплено за ОСОБА_9 земельну ділянку під індивідуальне будівництво по АДРЕСА_3 .

17 грудня 1951 року Управлінням головного архітектора міста УРСР Маркевичу Василю Федоровичу надано дозвіл №39 на здійснення будівельних робіт по АДРЕСА_3 .

Згідно договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Тернопільською міськнотконторою №13250 від 18 грудня 1951 року ОСОБА_5 зобов`язався здійснити будівництво житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , про що складено актовий запис №275 Тернопільським міським бюро ЗАГС, яким 23 грудня 1963 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

22 червня 1964 року старшим нотаріусом Тернопільської міської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям померлого ОСОБА_5 , а саме: його дружині ОСОБА_6 , сину ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину, в рівних долях на незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_3 , який належить померлому ОСОБА_5 , згідно договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Тернопільською міськнотконторою №13250 від 18 грудня 1951 року.

19 травня 1988 року Бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 , власниками якого зазначені: ОСОБА_6 1/3, ОСОБА_3 1/3, ОСОБА_8 1/3.

20 жовтня 1987 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , змінивши прізвище із ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Згідно Архівної виписки з протоколу №11 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27 липня 1988 року за №330, Виконком міської Ради народних депутатів вирішив дозволити ОСОБА_8 добудувати до частини власного житлового будинку приміщення кімнати, кухні, санвузла і тамбура з влаштуванням окремого входу.

28 січня 2005 року розпорядженням заступника міського голови, начальника управління містобудування та архітектури М. Нетреб`як затверджено Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуального житлового будинку і господарських будівель добудови до частини власного житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 33-34).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , про що складено актовий запис №544 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 06 квітня 2015 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно Довідки №1363, виданої 14 вересня 2015 року ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3», станом на день смерті ОСОБА_6 разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 .

Як убачається із матеріалів спадкової справи №659/2015, заведеної Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою до майна помарлої Маркевич Ганни Миколаївни, у встановлений законом строк ОСОБА_2 подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 .

Інший спадкоємець після померлої ОСОБА_6 ОСОБА_3 подав у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 . (а.с.141)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №694 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 22 квітня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 08 квітня 2019 року, згідно якого заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. та зареєстровано в реєстрі за №1748.

Позивачка ОСОБА_1 16 вересня 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Костецького Ю.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Костецького Ю.Г. від 19 жовтня 2021 року за №423/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №1465 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яким 03 вересня 2020 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно заповіту, складеного 27 травня 2020 року ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 усе належне йому на день смерті майно. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Стандрет А.М. та зареєстровано в реєстрі за №213.

Як убачається із матеріалів спадкової справи №2/2021, заведеної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. 08 лютого 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Костецького Ю.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Костецького Ю.Г. від 19 жовтня 2021 року за №424/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Як убачається із Довідки №896, виданої 29 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», згідно обліку бюро технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2012 року, будинковолодіння АДРЕСА_4 .

Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться по АДРЕСА_2 , вказане будинковолодіння складається із: А житловий будинок, 1952 року побудови; А1 прибудова; Пд підвал; Пд1 підвал; Необладнаний підвал; сх. сходи; сх1 сходи; В хлів, 1952 року побудови; Б хлів; б хлів; Г вбиральня; 1 огорожа; 2 огорожа; І замощення.

Відповідно до експлікації до плану будинку, загальна площа будинку становить 144,9 кв.м., житлова площа 55,3 кв.м.

Відповідно до довідки №350, виданої 28 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», при проведенні обстеження будинковолодіння під АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок під літ. «А» побудований до 05 серпня 1992 року і згідно наказу міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09 серпня 2012 року не є самочинним і не потребує вводу в експлуатацію.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Як установлено судом житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22 червня 1964 року старшим нотаріусом Тернопільської міської державної нотаріальної контори належав на праві власності ОСОБА_6 1/3, ОСОБА_3 1/3, ОСОБА_8 1/3.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_6 не склала заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відтак, після смерті ОСОБА_6 її дочка ОСОБА_2 успадкувала належну ОСОБА_6 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , з яких: 1/3 частина належала їй особисто та 1/3 частина успадкована після померлої ОСОБА_6 .

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

З огляду на те, що спірний житловий будинок АДРЕСА_2 збудовано у 1952 році, а чинне на той момент законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації права власності, позивачка ОСОБА_1 набула права на спадкування житлового будинку АДРЕСА_2 , зокрема: 2/3 його частин в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 та 1/3 частину в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо доводів представника відповідача про те, що дозвільні документи на побудову спірного житлового будинку та земельну ділянку видані на ОСОБА_9 , а у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_5 , то суд зазначає, що дозвільні документи видавалися у 1950-1951 роках та заповнювалися російською мовою, натомість свідоцтво про смерть заповнене українською мовою, а тому розбіжність у зазначені по батькові ОСОБА_14 та ОСОБА_15 може бути зумовлена довільним перекладом із російської на українську мову при заповнені документів.

Також, суд критично сприймає твердження представника відповідача про те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо зміни адресного номера житлового будинку, оскільки у матеріалах цивільної справи наявна Довідка №896, видана 29 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», якою стверджується що раніше будинковолодіння АДРЕСА_2 знаходилось під АДРЕСА_3 не зареєстроване у м. Тернополі. (а.с 44)

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, а також те, що позивачка позбавлена в інший спосіб, окрім як звернення до суду із вказаним позовом, захистити свої порушені права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 141, 200, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Юрій Григорович про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 18 квітня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_16 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, адреса місцезнаходження вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, .

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Юрій Григорович, адреса місцезнаходження вул. С. Крушельницької, 35/67, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка