Справа № 510/470/22
Провадження № 2/510/848/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 р Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, про що надав письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ;копія свідоцтва про укладання шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; копія листа відповіді виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.09.2021р. № Ж-1142; копія заяви ОСОБА_1 на адрес виконкому Ренійської міської ради від 11.02.2022р.; копія листа відповіді виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 21.02.2022р. № Ж-258; копія заяви ОСОБА_1 на адрес Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11.02.2022р.; копія листа відповіді Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21.02.2022р.; копія газети «Ренійський вісник»; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_12 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.01.2022р. № 16; копія акту опитування особи за її згодою ОСОБА_13 від 18.04.2022р.; копія акту опитування особи за її згодою ОСОБА_14 від 18.04.2022р.; копія довіднику показників грошової оцінки сільськогосподарських угідь України станом на 01.01.2021р.; копія постанови нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії 19.04.2022р.; копія листа відповіді Ренійської районної державної нотаріальної контори від 21.07.2022р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.07.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11 . За життя їй належало право на земельну частку (пай) розміром 3,48 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього ВАТ «Перше Травня» на території Лиманської сільської ради, на підставі сертифікату серії ОД № 0574522, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.09.2021р. № Ж-1142. Зазначений сертифікат був втрачений спадкодавцем за її життя.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_11 не розпорядилась належним їй майном. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були: донька - позивач по справі ОСОБА_1 , син ОСОБА_12 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), чоловік ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців першої черги за законом не звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа не відкривалась. Чоловік померлої ОСОБА_11 та її син ОСОБА_12 ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняли за життя. Так, позивач як єдина спадкоємиця першої черги прийняла спадщину після смерті матері з наступних підстав:

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, позивач проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_11 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області від 20.01.2022р. Таким чином, позивач прийняла спадщину та не заявила про відмову від неї. Відповідач по справі є племінницею ОСОБА_11 , яка на спадщину не претендує та не заперечує щоб позивач оформила спадкове майно після смерті матері ОСОБА_11 на своє ім`я.

Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак їй в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_11 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняла спадщину, що залишилася після померлої матері

ОСОБА_11 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_11 позивач прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Відповідач не заперечує проти того, щоб вказане майно оформила позивач на своє ім`я.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на право на земельну частку (пай) розміром 3,48 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0574522.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков

.