МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/153/18
Провадження № 6/521/174/22
УХВАЛА

19 липня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С. В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву божника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

стягувач : ТОВ ФК «АРС-КАПІТАЛ»

виконавець : приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви боржник послався на те, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11.12.2018 року з нього на користь ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» стягнута заборгованість в розмірі 755 964,94 гривень, судовий збір.

Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12.03.2020 року заявника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Заявник стверджував, що від виконання рішення не ухилявся, є моряком з 12.08.2020 року по 16.02.2021 року знаходився у рейсі.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон є передчасним, формальним.

Окрім того, заявник стверджував, що є потерпілим від шахрайських дій співробітників ТОВ ФК «АРС-КАПІТАЛ», триває досудове розслідування кримінального провадження №001758 від 09.04.2019 року у скоєнні відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 статті 190 КК України.

Такі обставини суду на час винесення ухвали про тимчасове обмеження відомі не були.

Боржник в процесі розгляду справи заяву підтримав.

Стягувач ТОВ ФК «АРС-КАПІТАЛ» заперечував проти задоволення заяви, вважав вжите судом обмеження обгрунтованим.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. пояснень по суті заяви не надав.

Дослідивши матеріали справи, доводи учасників справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11.12.2018 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» стягнута заборгованість в розмірі 755 964,94 гривень, судовий збір.

Рішення набрало законної сили та виконується в порядку Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 58344838.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12.03.2020 року боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коди він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Зазначене узгоджується із статтею 441 ЦПК України.

Так, окрім, встановлення заборгованості має бути встановлено і ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Верховний Суд України в узагальнені «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року роз`яснив, що "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у контексті вищевказаного закону позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Так, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо або мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Сам по собі факт невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент прийняття рішення державним виконавцем чи судом про факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, такий факт повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Верховний Суд в постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 року виклав правову позицію, за якою тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справах «Гочев проти Болгарії», «Напияло проти Хорватії», «Луардо проти Італії», «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», «Рінер проти Болгарії», «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» зазначив, що таке обмеження є виправданим лише, коли сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення боргів. Навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу. Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості. Така перевірка має, як правило, проводитися судами. Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження за час виконавчого провадження державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника.

Докази отримання боржником зазначених постанов в матеріалах виконавчого справи - відсутні.

Боржник є моряком (посвідчення особи моряка АВ 607409, дійсне на час винесення судом ухвали про тимчасове обмеження).

Суд погоджується із доводами боржника, що свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків по виконанню рішення суду на час винесення оскаржуваної ухвали суду встановлено не було.

Неповнота вчинення виконавчих дій є підставою для скасування судом ухвали суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Окрім того, обмеження боржника як винятковий захід з урахуванням характеру роботи боржника не було виправданим, оскільки жодним чином не сприяло досягненню переслідуваної мети щодо сплати заборгованості. Вказані відомості суду на час винесення ухвали виконавцем, однак, надані не були.

Враховуючи викладене, доводи боржника є обрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладене ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12.03.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена . Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст ухвали суду виготовлений 26.07.2022 року.

19.07.22