Справа № 149/1425/22
Провадження №2/149/429/22
Номер рядка звіту 41
08.08.2022 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.
при секретарі Зоріній О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28 червня 2022 року ТОВ "ФІНФОРС" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що в ході укладення договору факторингу між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс», останнє набуло права вимоги за кредитним договором № 1233162-А від 10 лютого 2021 року. Згідно укладеного договору ОСОБА_1 отримав грошові кошти у сумі 14 950 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Відповідач порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 14 950 грн. - заборгованості за кредитним договором та 20 481, 60 грн. - нарахованих процентів. Вказана заборгованість в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 05 липня 2022 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, до складу лав ЗСУ не призивався, позивач подав заяву, згідно якої проти проведення заочного розгляду справи не заперечував, а тому, за одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Главою 10 "Розгляд справ у порядку спрощеного провадження" Розділу ІІІ ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "СС ЛОУН", було укладено електронний кредитний договір № 1233162-А (далі договір) підписання якого відбулося у електронному вигляді, відповідно до якого загальний розмір наданого кредиту 14 950 грн, плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою 0, 72 % в день, що становить 262,8 % річних, строк на який укладався кредит 30 календарних днів, кредит надався відповідачу у безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника. Відповідно до графіку платежів проценти за користування кредитом становили 3229,2 грн (а.с. 39-46).
10 лютого 2021 року ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до кредитного договору № 1233162-А від 10 лютого 2021 року про автопролонгацію, відповідно до якого сторони домовилися продовжити строк користування кредитом до 31 березня 2021 року включно. За користування кредитом в період автопролонгації позичальник зобов`язався сплачувати кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 4,15 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 1000.1 % річних. Відповідно до наданих графіків платежу, які є невід`ємною частиною кредитного договору, як у основному договорі так і у додатковій угоді визначено, що сума кредиту 14 950 грн. Проценти за користування кредитом в період автропролонгації склали 20 481, 6 грн. (а.с. 46 зворот - 47).
Відповідно до наданої картки рахунку, інформаційної довідки та витягу з реєстру наданих кредитів, через систему платежів LiqPay, була проведена трансакція видачі кредиту ОСОБА_1 в сумі 14 950 грн. (а.с. 49,50, 58).
Договір був укладений відповідно до ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», в якій встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Комерційні електронні повідомлення поширюються лише на підставі згоди на отримання таких повідомлень, наданої особою, якій такі повідомлення адресовані.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладання електронного договору.
Так, відповідно порядку зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлений порядок прийняття пропозиції (оферти) шляхом прийняття пропозиції (акцепту).
Вище вказана стаття регламентує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Із кредитного договору № 1233162-А від 10 лютого 2021 року та угоди до нього встановлено, що кредит надавався відповідачу на 30 днів (до 11 березня 2021 року включно) та автоматично був пролонгований на 20 днів (до 31 березня 2021 року). Відповідно до п. 6.1 Договору нарахування процентів за користування кредитом починається з дати зарахування кредитних коштів на платіжну карту позичальника у разі отримання кредиту у безготівковій формі. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становила 0, 72 % в день, а після автопролонгації - 4,15 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до довідки № 14/04-с від 14 квітня 2021 року (а.с. 48). розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1233162-А від 10 лютого 2021 року складає 14 950 грн (сума виданого кредиту), 20 481 грн. (проценти за користування кредитом).
Відповідач отримав грошові кошти та був обізнаний про необхідність повернення кредитних коштів разом із відсотками, які передбачені умовами договору, проте не виконання взятих відповідачем грошових зобов`язань порушило права позивача, які підлягають відновленню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265, 280 -282 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНФОРС" заборгованість за кредитним договором № 1233162-А від 10 лютого 2021 року в сумі 35 431, 60 (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять одна гривня шістдесят копійок) гривень, із яких 14 950 гривень - тіло кредиту та 20 481, 60 гривень - нараховані проценти.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНФОРС" судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем або іншою особою до Вінницького апеляційного суду Вінницької області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1
Суддя: /підпис/