П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Київ

Справа № 761/556/17

Провадження: № 22-ц/824/8439/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Андрієнко А.М., Нежури В.А.,

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Свиридовського Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року, постановлену під головуванням судді Рибака М.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ», Приватне підприємство «Під-ключ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нерухомість-Інвест», про встановлення ідентифікаційних ознак та витребування майна з незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору № 36/53нп/щ купівлі-продажу майнових прав від 14 травня 2008 року, укладеного ним із ПП «Під ключ», додаткової угоди № 1 від 23 квітня 2014 року до даного договору, він являється власником нежитлового приміщення, розташованого в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: № нежитлового приміщення - 53, № по БТІ - 465, загальна площа кв.м. - 157,20, поверх - 3, секція - 4. Проте, посадовими особами ТОВ «ВБК «Мрія» і АТ «Артем-Банк» внаслідок створення фіктивних документів було протиправно здійснено реєстрацію права власності на належний йому об`єкт нерухомості за відповідачем ТОВ «Максіс Лімітед». ТОВ «Максіс Лімітед» не визнається його право власності на нежитлове приміщення 465 за адресою: АДРЕСА_1 . За викладених обставин, просив суд встановити, що нежитлове приміщення, інформація про яке була внесена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 06 червня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Реєстру прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 00 як інформація про об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та про рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30006524 від 10 червня 2016 року, номер запису про право власності 14922173 із зазначенням власника ТОВ «Максіс Лімітед», та приміщення, майнові права на яке належать йому за договором купівлі-продажу майнових прав № 36/53нп/щ від 14 травня 2008 року, інформація про яке була внесена приватним нотаріусом Київського міського округу Петровою Т.М. 28 липня 2016 року за реєстраційним номером 00 як про об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та номер запису про право власності 15699386, є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна із дійсною нумерацією та ідентифікаційними ознаками (адреса похідного об`єкту другого рівня) нежитлові приміщення 465 за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати із незаконного володіння ТОВ «Максіс Лімітед» нежитлове приміщення, яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30006524 від 10 червня 2016 року, номер запису про право власності 14922173, із зазначенням власника ТОВ «Максіс Лімітед», на його, ОСОБА_1 , користь, оскільки ним були придбані майнові права на дане приміщення за договором купівлі-продажу майнових прав № 36/53нп/щ від 14 травня 2008 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 про встановлення ідентифікаційних ознак та витребування майна з незаконного володіння залишено без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Свиридовський О.А. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що напередодні судового засідання 08 грудня 2021 року він надіслав через електронний кабінет сервісу «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» клопотання про неможливість прибути у судове засідання 08 грудня 2021 року у зв`язку із хворобою та проханням про відкладення судового засідання. Позивач також не міг прибути у дане судове засідання у зв`язку з важкою хворобою та перебуванням за межами міста Києва. Зазначив, що неявка позивача у судове засідання 08 грудня 2021 року не може вважатися такою як неявка без поважних причин та неповідомленням про причини неявки. Тому і наступна неявка позивача та його представника не може вважатись як повторна без поважних причин. Про судове засідання, призначене на 09 лютого 2022 року, позивач та його представник повідомлені не були. Зазначив, що підпис, наявний в повідомленні про отримання повістки позивачем, ані ОСОБА_1 , ані його дружині не належить. Тому друга неявка позивача не може також вважатися неявкою позивача, повідомленого належним чином.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 11 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Панич О.В. в інтересах «Максіс Лімітед»заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що Шевченківський районний суд міста Києва призначив справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10 червня 2021 року. Про вказану дату судового засідання представник позивача - адвокат Свиридовський О.А. був обізнаний, про що свідчить його підпис в наявній в матеріалах справи розписці. У зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 10 червня 2021 року, представника позивача, суд першої інстанції відклав судове засідання на 23 вересня 2021 року. 23 вересня 2021 року у зв`язку з неявкою третіх осіб судове засідання було відкладено на 08 грудня 2021 року. Про вказану дату представник позивача також був обізнаний належним чином, про що свідчить його особистий підпис в наявній в матеріалах справи розписці. Проте, 08 грудня 2021 року представник позивача знову не з`явився в судове засідання, у зв`язку з чим суд вкотре був змушений відкласти судове засідання на 09 грудня 2022 року. Зазначив, що позивач був повідомлений про наступну дату судового засідання, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки на ім`я позивача. Вказана повістка була направлена за адресою проживання позивача, зазначеною ним в позовній заяві. При цьому, посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, згідно якої повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

В судовому засіданні адвокат Панич О.В. в інтересах ТОВ «Максіс Лімітед» заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходи в із того що в судові засіданні, призначені на 08.12.2021 року та 09.02.2022 року позивач не з`явився, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до частин 6, 7 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Як убачається із матеріалів справи, представник ОСОБА_1 адвокат Свиридовський О.А. належним чином був повідомлений про судове засідання, яке призначене на 08.12.2021 року, про що свідчить його особистий підпис в розписці про день та час розгляду справи (т. 8 а.с. 39).

08.12.2019 року адвокат Свиридовський О.А. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (т. 8 а.с. 72).

08.12.2019 року у зв`язку з неявкою учасників справи, в тому числі позивача та його представника, судом першої інстанції відкладено розгляд справи на 09.02.2022 року, про що сторони було належним чином повідомлено (т. 8 а.с. 64,70).

Згідно повернутого на адресу суду рекомендованого повідомлення судова повістка вручена ОСОБА_2 10.01.2022 року (т. 8 а.с. 76).

В судове засідання 09.02.2022 року позивач та його представник не з`явились повторно, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за його відсутності позивач не подавав.

Оскільки позивач та/або його представник двічі поспіль не з`явились в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, відповідних заяв з проханням здійснити розгляд справи за відсутності позивача до суду не подали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційнї скарги про поважність причин неявки представника позивача в судові засідання місцевого суду не заслуговують на увагу, оскільки в разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Також не приймаються до уваги колегії суддів доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення позивача про розгляд справи з огляду на наступне.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень регулюється Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

У пункті 99 Правил зазначено, що рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Згідно пункту 105 Правил, для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.

У пункті 106 Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

З наведених норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто» або «Судова повістка» на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку).

Матеріалами справи підтверджено, що судові повістка про розгляд справи направлялась судом позивачу за адресою, зазначеною ним у позовній заяві: АДРЕСА_4 , і за якою позивач отримував кореспонденцію.

У справі також наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.8, а.с. 76), на якому стоїть дата вручення - 10.01.2022 року, і написане прізвище « ОСОБА_2 » у графі отримувач, отже, поштове відправлення було вручено повнолітньому члену сім`ї ОСОБА_1 .

Суд відзначає, що повідомлення про вручення не містить позначки «Судова повістка» або «вручити особисто» (є лише позначка про дату та час судового засіданні), а тому особистого підпису та прізвища одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагається.

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Аналогічне тлумачення зазначених правових норм міститься у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №222/1402/16 та від 27 вересня 2021 року у справі № 806/2046/18.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності та взаємозв`язку з нормами процесуального права, висновок районного суду про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав, апеляційна скарга адвоката Свиридовського О.А. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Свиридовського Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 липня 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді А.М. Андрієнко

В.А. Нежура