Справа № 523/1698/22
Провадження №4-с/523/45/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань: Орлова В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 у м. Одеса скаргу ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на дії та рішення приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Маслова О.Є, за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» звернулася до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги просить суд постановити ухвалу, якою:

?Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року у виконавчому провадженні № 66683940;

?Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23.11.2021 року № 66683940;

?Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. по проведенню оцінки майна, визначеної у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 ;

?Визнати протиправною оцінку майна, визначену у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 ;

?Скасувати заявку на реалізацію за вих. № 8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд констатує, що представником суб`єкта оскарження ОСОБА_3 було надано суду заяву, в якій просить суд залишити дану скаргу без розгляду. Так, обґрунтовуючи свої вимоги представник суб`єкта оскарження зазначає про те, що така скарга була подана із пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2021 року була надіслана боржнику супровідним листом від 02.09.2021 року № 5913. Згідно трекінгу поштового відправлення № 884, лист зберігався в точці видачі/доставки з 04.09.2021 року до 20.09.2021 року, однак, боржник не скористувалася своїм правом, та не отримала поштове відправлення. Постанова про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року також була надіслана ОСОБА_1 супровідним листом № 6087. Згідно трекінгу поштового відправлення № 884, лист зберігався в точці видачі/доставки з 17.09.2021 року до 17.10.2021 року, однак, боржник не скористувалася своїм правом, та не отримала поштове відправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Листом від 02.12.2021 року № 7292 ОСОБА_1 було надіслано копії витягів зі звіту про незалежну оцінку (номер відправлення № 435). Згідно трекінгу вказаного відправлення на офіційному сайті УКРПОШТА, вказане відправлення знаходилося у точці видачі з 04.12.2021 року до 16.01.2022 року, до повернення в зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Також, у поданій заяві представник суб`єкта оскарження вказує на те, що із матеріалів скарги та виконавчого провадження, представник скаржника звернувся 10.01.2021 року до приватного виконавця із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, а ознайомився тільки 19.01.2021 року. Вказані обставини свідчать про те, що боржниці ОСОБА_1 станом на 10.01.2021 року було відомо про існування виконавчого провадження, однак не ознайомилася з ним, хоча повинна була дізнатися про порушення або непорушення своїх прав вже починаючи з 11.01.2022 року.

Суд констатує, що представником скаржника ОСОБА_4 було надано суду додаткові письмові пояснення з приводу поданої заяви про залишення скарги без розгляду. Так, представник скаржника вказує на те, що ОСОБА_1 жодного процесуального документу, складеного приватним виконавцем Притуляк В.М. не отримувала, всі поштові конверти були повернуті на його адресу «за закінченням терміну зберігання», що є неналежним доказом отримання боржницею оскаржуваних постанов. Окрім того, представник скаржника вказувала на те, що не могла раніше ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження, оскільки 12.01.2021 року приватний виконавець у телефонному режимі повідомив, що надає матеріали виконавчих проваджень для ознайомлення у приймальний день середу, однак, у зв`язку з його великою навантаженістю по роботі зможе підготувати та надати представнику для ознайомлення матеріали виконавчого провадження тільки 19.01.2022 року. А тому, представник скаржника ОСОБА_4 вважає, що строки звернення до суду із даною скаргою є непропущені, у зв`язку з чим, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Представник скаржника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій проти заяви про залишення скарги без розгляду заперечила, просила відмовити в її задоволенні, скаргу задовольнити в повному обсязі, та провести слухання справи за її відсутності та відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження Гросу В.Є. в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій подану заяву про залишення скарги без розгляду підтримав в повному обсязі, та просив суд провести розгляд справи за його відсутності та відсутності суб`єкта оскарження.

Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк» Сапіга М.М. в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника стягувача.

Дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про поверненні виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2021 року була надіслана боржнику супровідним листом від 02.09.2021 року № 5913. Згідно трекінгу поштового відправлення № 884, лист зберігався в точці видачі/доставки з 04.09.2021 року до 20.09.2021 року.

Постанова про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року також була надіслана ОСОБА_1 супровідним листом № 6087. Згідно трекінгу поштового відправлення № 649, лист зберігався в точці видачі/доставки з 17.09.2021 року до 17.10.2021 року.

Даний факт підтверджується доданими представником суб`єкта оскарження ОСОБА_3 до матеріалів заяви доказами.

Представника скаржника ОСОБА_4 у своїх додаткових поясненнях вказувала на те, що скаржниці ОСОБА_1 не було відомо про наявність відкритого відносно неї виконавчого провадження.

Так, з наявного в матеріалах справи копії виконавчого провадження вбачається, що 10.01.2021 року представник ОСОБА_5 звернувся до приватного виконавця Притуляк В.М. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

У поданій заяві, представник чітко зазначає про бажання ознайомитися із виконавчим провадженням № 66683940 з примусового виконання виконавчого листа № 523/4937/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 26287,99 дол. США та судового збору у розмірі 9593,80 грн.

Поза увагою суду не може бути залишено того факту, що до матеріалів скарги не було додано жодного належного доказу коли саме скаржниця ОСОБА_1 дізналася про вказане виконавче провадження.

Окрім того, у поданий додаткових поясненнях представник скаржника не зазначила жодних обставин про факт, коли сторона скаржника насправді дізналася про наявність вказаного виконавчого провадження, оскільки поданню заяви про ознайомлення з конкретним виконавчим провадженням передує факт дізнання про існування такого.

З огляду на викладене, суд критично відноситься до твердження представника скаржника Маслової О.Є. про те, що скаржниці не було відомо про наявність відкритого щодо неї виконавчого провадження.

Зазначені вище факти дають обґрунтовані підстави суду стверджувати про те, що скаржниці ОСОБА_1 та її представнику було чітко відомо про наявність конкретного відкритого виконавчого провадження, в тому числі і на якій підставі приватним виконавцем Притуляк В.М. відбувалося примусове стягнення у вказаному виконавчому провадженні.

А тому, скаржниця як сторона виконавчого провадження мала вживати всіх заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскільки, державним виконавцем 02.12.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення з штрихкодовим ідентифікатором № 435 ОСОБА_1 було направлено для ознайомлення копії витягів зі звіту про незалежну оцінку від 01.12.2021 в порядку ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», відтак в даному випадку скаржник вважається таким, що ознайомлений з результатами оцінки майна і такий строк слід обраховувати саме з 04.12.2021 року, коли відправлення було у точці видачі адресату.

Саме з цього часу ОСОБА_1 повинна була дізнатися про порушення свого права.

Однак, із поданою скаргою представник скаржниця звернувся до суду тільки 31.01.2022 року (відправлення скарги поштою до суду).

Таким чином, судом встановлено, що представник ОСОБА_1 звернувся до суду із пропуском визначеного ст. 449 ЦПК України 10 денного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Окрім того, суд констатує, що представником скаржника ОСОБА_1 не було заявлено клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, а тільки заперечувався факт пропуску такого.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму №6 від 07.02.2014 положеннями ЦПК України встановлено, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій -у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

За наведених обставин, беручи до уваги, що визначений ст. 449 ЦПК України 10 денний строк на звернення до суду із вказаною скаргою сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку стороною скаржника подано не було, а тому суд доходить висновку, що за викладених обставин дана скарга підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 126, 447, 448, 354 ЦПК України, ст.ст. 28, 57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на дії та рішення приватного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 08 серпня 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер