Справа №751/2658/18
Провадження №6/751/452/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відстрочення виконання рішення в цивільній справі №751/2658/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів -

за участі сторін:

представник відповідача (заявник) Сисин М.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

27.06.2022 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення в цивільній справі №751/2658/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів.

Заява мотивована триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, що вкрай негативно вплинула на платоспроможність товариства. На даному етапі фінансовий стан ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не дозволяє належним чином виконувати зобов`язання навіть щодо сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи специфіку основної діяльності товариства та вкрай негативні тенденції до погашення заборгованості, представник відповідача просила відстрочити виконання вище вказаного рішення суду на строк дії воєнного стану та шість місяців після його завершення.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про відстрочення виконання рішення суду підтримала та наполягала на її задоволенні з вище наведених підстав.

Позивач та його представники категорично заперечували щодо задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення мотивуючи тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не довела існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Заслухавши аргументи сторін та дослідивши письмові докази в справі, які стосуються предмету доказування, суд вважає, що заява про відстрочення виконання рішення підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.ч.1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підстави, які зумовлюють необхідність відстрочення виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано їх вичерпного переліку.

Проте, цілком очевидно, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними тимчасовими ускладненнями при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, якщо виконання рішення за їх наявності становить для боржника надмірний тягар.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

В судовому засіданні встановлено, що рішення, яке представник відповідача ініціює відстрочити, є постанова Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021 року, якою стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 3 954 749 грн 71 коп.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення посилається на скрутне фінансове становище та зазначає про те, що у випадку негайного погашення заборгованості перед ОСОБА_1 настануть вкрай несприятливі наслідки для подальшої діяльності товариства (банкрутство, звільнення працівників)

На підтвердження фінансового стану товариства надано відповіді банківських установ про недостатність коштів на рахунках для виконання рішення суду /поточний залишок 3 077 грн 14 к./ та довідки товариства про борг на прибуток на суму 32 876 грн 14 к., довідку про податковий борг з плати за землю та податку на нерухоме майно на суму 244 118 грн 18 к., довідку про борг за договорами відступлення прав вимоги на суму 7 871 068 грн 28 к., довідку про борг за договорами фінансової допомоги на суму 16 785 104 грн 14 к.

Суд зазначає, що фінансовий стан підприємства - це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Аналіз вище наведених показників у сукупності є об`єктивним підтвердженням несприятливих змін у фінансовому стані підприємства та результатах його господарської діяльності, які об`єктивно унеможливлюють виконання судового рішення у справі №751/2658/18.

Згідно ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За конкретних обставин справи №751/2658/18 між сторонами виник цивільно-правовий спір з приводу оспорювання набуття іпотекодержателем /ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»/ права власності на предмет іпотеки, набутої на підставі договору факторингу з АКІБ «УкрСиббанк», та розміру перевищеної вартості забезпечених іпотекою вимог.

Інформації щодо позивача ОСОБА_1 , зазначеної в п.2 ч.4 ст.435 ЦПК України, окрім свідоцтв про народження двох дітей, матеріали справи не містять та в розпорядження суду не надано.

28.02.2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14,14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчила форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами, виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання , так і для населення.

Надання розстрочки виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).

За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п.1 ст.6 Конвенції (див. "Корнілов та інші України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003 р.; тривалість виконання - вісім місяців).

Розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для боржника від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Безумовно, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Проте, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Під час розгляду заяви про відстрочення ОСОБА_1 та його представники, окрім загальних посилань на обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, про існування будь-яких обставин, що можуть негативно вплинути на стягувача в разі відстрочення виконання рішення суду (зокрема, відсутність доходів, майна, працевлаштування, тощо), не повідомили.

В даному випадку, з однієї сторони позивач, який правомірно розраховує на виконання судового рішення (інформації щодо його матеріального стану, стану здоров`я або будь-яких інших відомостей, які б необхідно було врахувати при розгляді даного клопотання відсутні), а з іншої - товариство, яке у зв`язку з військовою агресією об`єктивно перебуває у скрутному фінансовому становищі та не в змозі виконати судове рішення, що в подальшому ймовірно може обумовити банкрутство.

Тобто, на противагу законним інтересам однієї людини на негайне виконання судового рішення протиставляються інтереси товариства, яке ініціює лише тимчасове відтермінування його виконання. З наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи суму заборгованості, вбачається, що негайне виконання судового рішення може обумовити і до того вкрай несприятливі зміни у фінансовому стані ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Суд також враховує надану представником стягувача інформацію про виконання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судових рішень в інших виконавчих провадженнях, що були розпочаті до початку військової агресії. Завершення виконавчих проваджень у зв`язку з виконанням рішень судів свідчить про системність дій товариства щодо усвідомлення обов`язкового їх виконання та відсутність намірів на ухилення.

В судовому засіданні також було встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» належить ряд об`єктів нерухомого майна, які за твердженням представників позивача ,начебто, можуть бути відчужені для виконання судового рішення.

Суд не ставить під сумнів наявність у товариства об`єктів нерухомого майна, однак, враховує, що дія роботи реєстрів, зокрема, і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, була лише нещодавно відновлена, а також відсутність вільних обігових коштів. Тобто, ситуація у галузі нерухомості лише почала поступово покращуватися, що визнається і представником товариства, мотивуючи тимчасове відстрочення виконання рішення суду, в тому числі, і з цих підстав.

Згідно ч.5 ст.435 ЦПК України відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи, що введення воєнного стану об`єктивно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, а отже з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, з огляду на фінансовий стан ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та наявність відкритого касаційного провадження за касаційними скаргами обох сторін, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача (з урахуванням розміру задоволених позовних вимог) та відстрочити виконання судового рішення в межах строку, визначеного ч.5 ст.435 ЦПК України.

В конкретному випадку, беручи до уваги, що постанова Чернігівського апеляційного суду була ухвалена 09.11.2021 року, максимальним строком відстрочення судового рішення може бути лише 09.11.2022 року, тобто максимально можливе відстрочення даного рішення становить лише 3 місяці /96 днів з дати винесення ухвали за результатом розгляду заяви про відстрочення/. Зазначений строк надання відстрочки виконання рішення суду об`єктивно не може створити занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, а навпаки надасть можливість останньому переорієнтуватися до роботи в умовах воєнного часу, адже в подальшому законодавчо визначених підстав для відстрочення рішення суду не існує.

Окрім того, суд при ухваленні рішення про відстрочення судового рішення в цивільній справі №751/2658/18, звертає увагу, що виконавче провадження по його виконанню було відкрито 14.07.2022 року та 15.07.2022 року відповідно, тобто через 8 місяців з дня його ухвалення.

Суд поділяє аргументи стягувача про те, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання. Проте, початок воєнної агресії є обставиною, яка не могла бути передбачуваною будь-яким суб`єктом господарювання, і очевидно, що для нівелювання або ж зменшення її негативних наслідків потрібний певний час.

Доводи представників позивача про достатність обігових коштів у ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на банківських рахунках для повного виконання судового рішення спростовуються наданими ними ж довідками про часткове погашення заборгованості в рамках примусового виконання судового рішення.

Цілком очевидно, що приватний виконавець встановивши на банківських рахунках товариства достатню суму коштів для виконання судового рішення провів би їх списання. Вказані обставини узгоджуються з поясненнями представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та іншими письмовими доказами щодо відсутності достатньої кількості оборотних коштів у товариства, чим і обумовлено подання відповідної заяви.

Інші доводи представників позивача щодо необхідності залишення заяви про відстрочення без розгляду з підстав невідповідності її змісту резолютивної частини судового рішення, виконання якого ініційовано відтермінувати, а також порядку її подання, не впливають на вище викладені висновки суду

Суд вважає, що за умов військової агресії, введення на території України військового стану та активних бойових дій, з огляду на відсутність обставин, які б вказували на невідкладну необхідність для позивача у виконанні судового рішення, пріоритет може надаватись фінансовому становищу товариства, яке в подальшому зможе забезпечити як виконання рішення суду, так і сплачувати відповідні збори та податки до державного бюджету, тим самим посилюючи і економічну стабільність та незалежність України.

Керуючись ст.ст.259,260,435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відстрочення виконання рішення в цивільній справі №751/2658/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення в цивільній справі №751/2658/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживачів до 09.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, а особам, які не були присутніми під час проголошення ухвали з моменту отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя В.Г. Павлов