Провадження №: 2/755/4970/22
УХВАЛА

про залишення позову без руху

"01" серпня 2022 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року відкрито провадження у справі.

29 січня 2021 року Деснянським районним судом міста Києва винесено ухвалу про забезпечення доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» про виплату заробітної плати, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року визначено підсудність даного позову Дніпровському районному суду міста Києва.

27 липня 2022 року матеріали вказаної вище справи надійшли до Дніпровського районного суду міста Києва.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заява 28 липня 2022 року передана на розгляд судді Хромовій О.О.

Дослідивши матеріали даної справи та, зокрема, позовної заяви, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини дванадцятої статті 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Враховуючи зміст позову та обставини, зазначені на його обґрунтування, а також враховуючи здійснені Деснянським районним судом міста Києва процесуальні дії, суд вважає за необхідне відновити підготовче провадження та розпочати розгляд даної справи зі стадії відкриття провадження.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України. Крім того, позовна заява оформлена без дотримання ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до пункту 6.2 ДСТУ 4163:2020 бланки документів повинні мати такі поля у міліметрах: 30 - ліве; 10 - праве; 20 - верхнє та нижнє.

У пунктах 7.2, 7.3 ДСТУ 4163:2020 закріплено, що для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру Times New Roman та шрифт розміром 12-14 друкарських пунктів. Текст документів на аркушах паперу формату А4 рекомендовано друкувати через 1-1,5 міжрядкових інтервали.

Тексти документів постійного та тривалого (понад 10 років) зберігання друкують на одному боці аркуша. Документи тимчасового строку (до 10 років включно) зберігання можна друкувати на лицьовому і зворотному боці аркуша (пункт 7.11 ДСТУ 4163:2020).

Оформлення позовної заяви з дотриманням ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» є необхідним з огляду на подальше формування судом матеріалів справи.

В даному випадку позовна заява не придатна для опрацювання. Найменування сторін та сам текст позовної заяви надруковано без дотримання ДСТУ 4163:2020.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно із змістом частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня

2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному конкретному випадку, позовні вимоги є незрозумілими та неконкретизованими. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги є непослідовним та не чітким, що не дозволяє суду зрозуміти суть позову та основних мотивів, якими керується позивач, звертаючись до суду за захистом порушених прав.

Крім того, серед іншого, в прохальній частині позову ОСОБА_2 просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1 257 120,00 грн на свою користь та 1 257 120,00 грн на користь свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позову про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

Отже, за змістом частини третьої статті 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди у спорі щодо поновлення трудових прав, визначена у грошовому вимірі, стає майновою вимогою, отже, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 523/4124/21 (провадження № 61-15068св21).

Таким чином, за заявлену позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивач повинен сплати судовий збір у встановленому законом розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у

2020 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня становить 2 102 грн.

Таким чином, за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди позивач повинна сплатити судовий збір в розмірі 10 510,00 грн.

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №UA0026005, код банку отримувача №899998, отримувач УК у Дніпровському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012871.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу слід привести позовну заяву до вимог, що відповідатиме вимогам ведення ділових документів, викласти логічно та обґрунтовано зміст заявлених позовних вимог та обставин справи, сплатити судовий збір за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» про виплату заробітної плати та поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання суду належним чином оформленої позовної заяви, з долученням до неї відповідних документів і відомостей у письмовому виді.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Хромова