печерський районний суд міста києва
Справа № 210/2514/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі в.о. голови правління Самаріної Анни Юріївни, Дніпропетровської обласної прокуратури в особі керівника Біжка Сергія Віталійовича, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Кабінет Міністрів України в особі Прем`єр міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області в особі начальника Краснянського Володимира Юрійовича, про стягнення збитків (реальних та упущеної вигоди), відшкодування витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно зі приписами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Звертаючись до суду із позовом позивачкою зазначено відповідачем Дніпропетровську обласну прокуратуру в особі керівника Біжка Сергія Віталійовича, при цьому, обгрунтування вимог саме до цього відповідача позивачем не зазначено, чим саме даним відповідачем порушено права ОСОБА_1 .

В позовній заяві відсутні виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини саме до цього відповідача.

При цьому, за приписами частини першої статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, саме останній є особою, яка є процесуальним суб`єктом, який на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушив його права та до якого позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов) звернувшись при цьому до органу суду.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві, тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення змісту позовних вимог є правом саме позивача, а тому слід обгрунтувати свої позовні вимоги.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішення встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала справа № 210/2665/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за об`єднаним зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Криворізької філії, про стягнення заборгованості, стягнення збитків, про відшкодування витрат на правову допомогу, про стягнення моральної шкоди. Відповідно до зустрічного позову позивачка за даним позовом просила стягнути на користь ОСОБА_1 з ПАТ «КБ «ПриватБанк» 18543,96 грн. списаних на користь злочинців оплат частина за невчинені дії; 24310,83 грн.списаних відсотків за використання кредитного ліміту та незаконно стягнутої пені запрострочку; 4195,52 грн. за автоматичне списання простроченої заборгованості; 300,00 грн. за К-БМБ комісію за обслуговування (членський внесок); 18 615,00 грн. моральної шкоди; 10 000,00 грн. витрат на інформаційно-правові послуги; 300,00 грн. компенсації за оформлення довіреності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року по справі №210/2665/17 у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Криворізької філії, про стягнення заборгованості, стягнення збитків, про відшкодування витрат на правову допомогу, про стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Визнано недійсними з моменту їх вчинення правочини щодо укладання договорів «оплати частинами», що є предметом даного позову, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , застосовано наслідки недійсності правочину у вигляді зобов`язання повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання вказаних правочинів. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 261 грн. компенсацію за оформлення довіреності, компенсацію витрат на інформаційно-правові послуги у сумі 4000 грн., моральну шкоду у сумі 1000 грн.;

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року скасовано. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та об`єднаний зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, стягнення збитків, про відшкодування витрат на правову допомогу, про стягнення моральної шкоди залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року скасовано у частині вирішення вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справу передано у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ «КБ «ПриватБанк» збитків в розмірі 18543,96 грн. списаних на користь злочинців оплат частинами за невчення дій, 24310,83 грн. списаних відсотків за використання кредитних ліміту та незаконне стягнення пені за прострочу, 4195,52 грн. за автоматичне списання простроченої заборгованості, 300 грн. за N-SMS комісію за обслуговування (членський внесок), 10300 грн. компенсації витрат на правову допомогу, вже були предметом розгляду в іншій справі та наявне рішення суду що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Стосовно заявлених позовних вимог позивача про стягнення з ПАТ «КБ «ПриватБанк» збитків станом на 17.07.2017 року: 3345, 23 грн. збитки з урахуванням індексу інфляції, 1942 грн. 3 % річних, 10885,00 грн. упущеної вигоди, суд зазначає, що в обґрунтування вказаних вимог позивачем не долучено будь-яких розрахунків, на підставі яких позивачем заявлені вимоги саме в таких розмірах, позивачем не зазначено докази, які підтверджують ціну позову, тобто вартість збитків та упущеної вигоди.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь компенсація витрат згідно Договору надання оплатної соціальної допомоги від 01.04.2021 року винагороди в розмірі 60338,00 грн., 10860, 84 грн. за податок ДФО та 905,07 грн. за військовий збір, однак Договір про надання оплатної соціальної допомоги від 01.04.2021 року та будь-які докази про понесення вказаних витрат позивачем до матеріалів справи не долучено та не надано правового обґрунтування захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні суду не надано.

Також позивачка просить стягнути 10 300 грн. витрат на правничу допомогу, при цьому, надає лише довіреність від 19 серпня 2020 року на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, фактичний розмір оплати яких входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Звертаючись до суду із позовом позивач просить стягнути з відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» завдану моральну шкоду в розмірі 1 344 400 грн.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, зазначенні у позовній заяві вимоги потребують уточнень з урахуванням регламентованих законом способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених, зокрема, положеннями ст. 16 ЦК України.

А саме, відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин підстави також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Згідно з частиною п`ятою статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов (належність відповідачів); що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову до визначених осіб та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Тобто, сформулювані позивачем позовні вимоги не є конкретними, можуть містити многозначне тлумачення, а у разі постановлення рішення на користь позивача не можуть бути визначені у рішенні.

Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення зазначеної норми позивачем не було додано до позовної заяви її копію та доданих до неї документів для відповідача та третіх осіб.

Крім того, позивачем до позовної заяви додані письмові докази, які не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявникові строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі в.о. голови правління Самаріної Анни Юріївни, Дніпропетровської обласної прокуратури в особі керівника Біжка Сергія Віталійовича, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Кабінет Міністрів України в особі Прем`єр міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області в особі начальника Краснянського Володимира Юрійовича, про стягнення збитків (реальних та упущеної вигоди), відшкодування витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Бусик