ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3028/22
провадження № 2-з/753/86/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Танащука М.В. про забезпечення позову у цивільній справі №753/3028/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5259, вчинений 27.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1453844 від 13.01.2021 в розмірі 22561,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не додержався порядку його вчинення, не перевірив безспірність вимог стягувача, а також вказує, що виконавчий напис вчинено без дотримання вимог Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, зокрема, щодо надання нотаріально посвідченої угоди.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 - адвокат Танащук М.В. подав до суду заяву про забезпечення даного позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68181134 за виконавчим написом № 5259, вчиненим 27.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості в розмірі 22561,00 грн.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого кругу Івано-Франківської області 15.01.2021 відкрито виконавче провадження №68181134 з примусового виконання виконавчого напису №5259, виданого 29.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 22561,00 грн.

Враховуючи, що позивач оспорює виконавчий напис, за яким розпочато процедуру примусового виконання, у зв`язку із відсутністю правових підстав для вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та у випадку невжиття заходів забезпечення існує реальна загроза ускладнення чи неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, такий захід забезпечення позову, як зупинення на час розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, дій, безпосередньо направлених на стягнення з боржника сум за оспорюваним виконавчим написом, є співмірним, доцільним і необхідним та застосовується з метою запобігання неправомірного стягнення з боржника грошових коштів за виконавчим написом, у разі можливого задоволення позову.

Крім того, суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки зупинення стягнення до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Танащука М.В. про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №5259, виданого 27.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, у виконавчому провадженні №68181134 про стягнення з ОСОБА_1 22561,00 грн. боргу.

Позивач (стягувач) - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (02132, м. Київ, вул. Зарічна, 1-Б, оф. 236; ідентифікаційний код 44002941).

Інші відомості:

Виконавчий документ: виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 27.09.2021, зареєстровано в реєстрі за номером №5259.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Якусик