печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2465/22-ц
14 липня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді -Бусик О.Л.
при секретарі судових засідань -Трубінській І.С.
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2
третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав, -
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 01 вересня 2006 року сторони уклали шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 04 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку починаючи з 28 серпня 2012 року до досягнення повноліття. Аліменти на дитину стягувались в примусовому порядку.

У зв`язку з проведенням на території Луганської області АТО, матеріали виконавчого провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Луганська №1207/10100/12 та матеріали справи було втрачено.

Відповідач добровільно рішення не виконує, аліменти на дитину не сплачує.

Позивач звернулась до Троїцького районного суду Луганської області про отримання дубліката виконавчого листа у справі №1207/10100/12.

Позивач зазначала, що ще в період перебування у шлюбі відповідач припинив піклуватись про дитину, не виконує покладених на батьків законом обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішує позивач самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, що підтверджується довідкою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №133 м. Києва, довідкою Комплексної дитячо-юнацької спортивної шкоди «Школа спорту», довідкою комунального мистецького навчального закладу дитяча музична школа №4 ім. Д.Д. Шостаковича, листом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Печерського району м. Києва.

Крім того, позивач самостійно здійснювала оплату за навчання в музичній школі та здійснює оплату спортивної секції, яку відвідує її дитина. Загальний розмір таких витрат становить 33750 грн.

З метою оздоровлення дитини та виїзду за межі України позивач зверталася до Печерського районного суду м. Києва. З даного приводу третьою особою було надано висновок про підтвердження місця проживання дитини для його тимчасового виїзду за кордон та складений акт обстеження житлово-побутових умов проживання.

Крім того, народним спортивним клубом «Лучник-Живець»», який розташований в м. Жнивець Республіки Польща дитині було надіслано запрошення на навчання у 2021/2022 роках початкової школи.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі №757/8518/21 надано дозвіл за виїзд за межі території України ОСОБА_3 без дозволу та супроводу батька тільки для відпочинку та оздоровлення тобто на короткочасні виїзди.

Тому навчатися в спортивній школі у дитини немає можливості, що шкодить інтересам дитини.

Таким чином, ухилення від виховання, свідоме нехтування ним своїми обов`язками підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відзив від відповідача не надійшов.

30 червня 2022 року від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Суд установив, що 01 вересня 2006 року сторони уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 30 листопада 2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 4 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку починаючи з 28 серпня 2012 року до досягнення повноліття.

31 жовтня 2012 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів у справі №1207/10100/12.

Відповідно до розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2019 року ОСОБА_3 , 2008 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , надано статус «дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, зазнавши психологічного насильства».

Згідно з довідкою, виданою ЗОШ І-ІІІ ступенів №133 Печерського району у м. Києва про те, що батько ОСОБА_3 , учня 8а класу за час навчання своєї дитини не приходив до школи, не приводив до закладу та не забирав його, не спілкувався з класним керівником і вчителями школи.

Згідно з довідкою комунального мистецького навчального закладу дитяча музична шкода №4 ім. Д.Д. Шостаковичавід 28 грудня 2021 року №132, виданою ОСОБА_4 про те, що він дійсно навчався в Дитячій музичній школі №4 ім. Д.Д. Шостаковича в м. Києві з класу гітари з 01 вересня 2016 року до жовтня 2020 року. У довідці також зазначено, що під час навчання дитини ним опікувалась мати, вчасно приводила до шкоди, була присутня на заняттях, мала постійний контакт з викладачами. Вчасно вносила оплату за навчання, яка за 2016-2017 роки становила 230 грн, за 2018-2020 роки - 290 грн.

Згідно з довідкою громадської організації «Асоціація «Тайфун» ОСОБА_3 з 2020 року займається у спортивній секції рукопашного бою, за що систематично мати дитини - ОСОБА_1 вносить місячний внесок в сумі 1400 грн.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 25 червня 2021 року, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, складеного за місцем проживання позивача та ОСОБА_3 встановлено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дитини.

Згідно з довідкою Комплексної дитячо-юнацької спортивної шкоди «Школа спорту» від 05 липня 2021 року №078/25-131 про те, що спортсмена ОСОБА_3 на заняття приводила та забирала тільки його мати та бабуся.

Згідно з довідкою комунального мистецького навчального закладу дитяча музична школа №4 ім. Д.Д. Шостаковича від 02 липня 2021 року № 61, батько дитини за час навчання до шкоди не приходив.

Згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Печерського району м. Києва від 09 липня 2021 року дитина на прийом до лікаря приходить тільки з матір`ю або бабусею.

Також суд установив, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 зверталась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Надано дозвіл ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд за територію України ОСОБА_3 , 2008 року народження, без згоди та супроводу батька строком до 04 січня 2024 року з метою відпочинку та оздоровлення.

Крім того, з 2017 року до 2021 року позивач неодноразово зверталась до Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві із запитами про встановлення фактичного місця проживання відповідача, на що отримувала відповіді про неможливість встановлення його фактичного місця проживання.

У висновку Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 16 лютого 2022 року №105/01-198/В-140, наданого як органом опіки та піклування зазначено, що адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду своєї дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину.

Частина четверта статті 5 Сімейного кодексу України закріплює, що держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування.

Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав.

Згідно пункту 5 абзацу 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є захист особистих прав та інтересів таких дітей.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Суд погоджується з висновком Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання ним батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання дитини ОСОБА_3 , що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Як зазначено у висновку ОСОБА_3 пояснив, що не бачив батька 10 років, він йому не телефонує, не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає.

На підставі викладеного, керуючись принципом найкращого забезпечення інтересів дітей, закріпленим у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд приходить до висновку про доведеність невиконання відповідачем батьківських обов`язків, умисність таких дій та свідоме нехтування ними, безвідповідальне ставлення до їх виконання.

Провівши ретельний аналіз можливих наслідків позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав в аспекті встановлених обставини, суд приходить до висновку, що саме застосування до нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню та вихованню дітини, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого».

Згідно з вимогами частини першоїстатті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Таким чином, навчання дитини у музичній школі та відвідування спортивної секції, відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Отже, позивач надала належні та допустимі докази того, що дитина потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей.

В той же час, відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Таким чином, до стягнення підлягає половина додаткових витрат, понесених позивачем на дитину у зв`язку із розвитком певних її здібностей, а саме в сумі 16875 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підстав і положення ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені грн. та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 84,110,112, 113,164, 165, 180, 181, 182, 183, 184, 191, 196 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово, в сумі 16875 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення суду буде складено 25 липня 2022 року.

Суддя О.Л. Бусик