Ухвала

03 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 554/11375/19

провадження № 61-7124ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», третя особа - ОСОБА_2 , про внесення змін до страхового акта,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», третя особа - ОСОБА_2 , в якому просила скасувати частково рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акта № ГО-10843/ХВ, в частині визначення розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271 у розмірі 10 344,48 грн, зобов`язати ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акта № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271, визначивши його у розмірі 30 102,14 грн замість раніше визначеного - 10 344,48 грн.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 04 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», третя особа - ОСОБА_2 про внесення змін до страхового акта задоволено.

Скасовано частково рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акта № ГО-10843/ХВ, в частині визначення розміру належного ОСОБА_1 страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271 у розмірі 10 344,48 грн.

Зобов`язано відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акта № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру належного ОСОБА_1 страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271, визначивши його у розмірі 30 102,14 грн замість раніше визначеного - 10 344,48 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 13 серпня 2021 року заяву позивача про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи, задоволено.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 04 серпня 2021 року залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 04 серпня 2021 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 13 серпня 2021 року задоволено частково.

Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 13 серпня 2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заяву позивача про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи, задоволено частково.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

09 грудня 2021 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

21 грудня 2021 року на адресу місцевого суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 18 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи від 14 вересня 2020 року № 01-08, призначеної в рамках розгляду справи № 554/11375/19, у розмірі 3 432,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Додаткове рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 18 січня 2022 року в частині відмови у стягненні з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 420,00 грн за апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 14 січня 2020 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 судові витрати за апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 14 січня 2020 року у сумі 420,00 грн.

В іншій частині додаткове рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 18 січня 2022 року залишено без змін.

Стягнено з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5 750,00 грн.

25 липня 2022 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, предметом спору є скасування частково рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акта № ГО-10843/ХВ, в частині визначення розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271 у розмірі 10 344,48 грн, зобов`язання ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акта № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271, визначивши його у розмірі 30 102,14 грн замість раніше визначеного - 10 344,48 грн.

Верховний Суд урахував предмет спору, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», третя особа - ОСОБА_2 , про внесення змін до страхового акта.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров