Справа № 338/1434/21
Провадження № 22-ц/4808/782/22
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду від 06 травня 2022 року, постановлену у складі судді Шишка О.А. в селищі Богородчани, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат Івано-Франківської обласної ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проходження ним військової служби в період навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани з 28 серпня 1996 року по 21 червня 2000 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що з 01 вересня 1996 року по 21 червня 2000 року він навчався у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани, що підтверджується листом Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату Івано-Франківської обласної ради від 03 вересня 2021 року № 266/05-18, листом Івано-Франківської районної державної адміністрації від 30 вересня 2021 року № 20/10-13/09, архівною довідкою архівного відділу №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації від 27 вересня 2021 року № В 31/04-01, атестатом про повну загальну середню освіту від 21 червня 2000 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25 березня 1992 року, а також абзацу 4 пункту 4 розділу І Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, що діяв до 07 листопада 2001 року, початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

У його послужному списку, виданому Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, в розділі 10 «Проходження служби в армії, Військово-Морському Флоті, військах і органах СНБ, військах і органах МВС, податкової поліції» початком перебування на військовій службі зазначено 01 серпня 2000 року (зарахований курсантом І курсу факультету податкової міліції Академії державної податкової служби України).

Враховуючи, що припис військового комісаріату для вступу до ліцею не зберігся, необхідним є встановлення факту проходження ним військової служби в період навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани з 28 серпня 1996 року по 21 червня 2000 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 06 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат Івано-Франківської обласної ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що заявник просить встановити факт проходження ним саме військової служби в період навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті й це питання оспорюється відповідними державними органами під час зарахування стажу його роботи (військової служби), а тому наявний спір про право, який слід вирішувати в порядку позовного провадження.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у його заяві про встановлення факту проходження ним військової служби в період навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани з 01 вересня 1996 року по 21 червня 2000 року спору про право, оскільки вказана обставина ні ним, ні будь-ким іншим (будь-якою установою, організацією, підприємством) не оспорюється. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право та має значення для створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав, а також підтвердження наявності неоспорюваних прав.

Також апелянт зазначає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви від 02 травня 2022 року про відвід судді Шишка О.А., оскільки 18 жовтня 2021 року Богородчанським районним судом у складі зазначеного судді було постановлено ухвалу у справі № 338/1298/21, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за аналогічною заявою про встановлення факту проходження ним військової служби в період навчання у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани з 01 вересня 1996 року по 21 червня 2000 року з тих підстав, що у поданій заяві наявний спір про право, який слід вирішувати в порядку позовного провадження. Наведене свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Шишка О.А. при розгляді цієї справи, а тому його заява про відвід судді підлягала задоволенню.

З цих підстав апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України не скористалися.

У засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 1996 року по 21 червня 2000 року навчався у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани, що підтверджується листом Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату Івано-Франківської обласної ради від 03 вересня 2021 року № 266/05-18, листом Івано-Франківської районної державної адміністрації від 30 вересня 2021 року № 20/10-13/09, архівною довідкою архівного відділу №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації від 27 вересня 2021 року № В 31/04-01, атестатом про повну загальну середню освіту від 21 червня 2000 року серії НОМЕР_1 (а.с. 11, 12, 28, 54).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом.

За змістом частини другої вказаної статті зазначений перелік не є вичерпним.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В пункті 2 вищевказаної постанови судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час зарахування заявника на навчання до Прикарпатського військово-спортивного ліцею-інтернату смт. Богородчани, порядок проходження громадянами України військової служби визначається цим Законом, Положенням про проходження військової служби громадянами України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в цій редакції початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в зазначеній редакції визначено, що військова служба - є почесним обов`язком кожного громадянина України, особливим видом державної служби, пов`язаної з виконанням громадянином України загального військового обов`язку і службою на конкурсно-контрактній основі у Збройних Силах України та інших військах, створених відповідно до законодавства України.

Аналіз зазначених положень свідчить про те, що військова служба є публічною службою.

01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), який визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник фактично звернувся із заявою про встановлення факту проходження військової служби в певний період, яка не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, зокрема в порядку окремого провадження.

Питання, з яким звернувся заявник, повинно вирішуватися в позасудовому порядку, а у разі відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати у термін військової служби період навчання заявника у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті смт. Богородчани він вправі оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, не застосувавши положення пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, згідно з яким суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином ухвала Богородчанського районного суду від 06 травня 2022 року підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі - закриттю згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 255, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 06 травня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Прикарпатський військово-спортивний ліцей-інтернат Івано-Франківської обласної ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Фединяк В.Д.

Максюта І.О.