20.07.2022 Єдиний унікальний № 371/1207/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 338/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

з секретарем Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради Київської області, Колективного сільськогосподарського підприємства імені Гагаріна про визнання права на земельний пай у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся позивач ОСОБА_1 та просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) середнім розміром 4,01 га в умовних кадастрових гектарах в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області по Тулинській сільській раді Миронівського району Київській області у порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обгрунтував тими обставинами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке належало йому. Також вказав, що його мати ОСОБА_2 , фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а його батька ОСОБА_3 , оскільки вони були чоловіком та дружиною, проживали разом до дня смерті в одному житловому будинку, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке їй належало. Будучи спадкоємцем за законом першої черги, позивач у встановлені строки передбачені законодавством подав заяву до Миронівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується спадковою справою ОСОБА_2 №124/2015, яка знаходиться в Миронівській районній державній нотаріальній конторі та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало його покійній матері, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Проте, що його покійний батько також мав право на земельну частку (пай) у пайовому фонді КСП імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області позивачу відомо не було.

В листопада 2021 року позивач звернувся з відповідною заявою до Відділу № 4 Управління в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області та отримав відповідь, що його батько ОСОБА_3 включений до списку громадян членів КПС імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області за номером 181, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю.

Також на його заяву виконавчий комітет Миронівської міської ради надав довідку від 25 листопада 2021 року №114, що його батько ОСОБА_3 включений до списку громадян членів КСП імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області за номером 181, надав копію Державного акта на право колективної власності на землю та списку громадян членів КСП імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області, з яких вбачається, що 28 грудня 1994 року Колективне сільськогосподарське підприємство імені Гагаріна села тувинці Миронівського району Київської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю.

Під час складання списку осіб, які мають на землю частку (пай) ОСОБА_3 було включено до списку-додатку до Державного акту за № 181. ОСОБА_3 був членом колгоспу імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області. За життя ОСОБА_3 не встиг отримати сертифікат на земельну частку (пай), а тому позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав.

Від відповідача Колективного сільськогосподарського підприємства імені Гагаріна с. Тулинці повернулися листи, згідно довідок Укрпошти ф. 20 у зв`язку за закінченням строків зберігання.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права.

Позивач звернувся за судовим захистом у зв`язку із тим, що в інший спосіб не може реалізувати своє право на отримання земельного паю середнім розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах при розпаюванні сільськогосподарських угідь, переданих в колективну власність Колективному сільськогосподарську підприємстві імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області по Тулинській сільській раді Миронівського району Київської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01 грудня 2014 року виданого виконавчим комітетом Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Тулинською сільською радою Миронівського району Київської області ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_3 виданого Харківським РУГУ МВС України в м. Києві від 30 листопада 2000 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 09 серпня 1965 року виданого с. Тулинці Миронівського району, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 17 грудня 1965 року Тулинською сільською радою Миронівського району Київської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб (а.с. 15).

Відповідно до довідки виданої старостою с. Тулинці Виконавчого комітету Миронівської міської ради від 23 листопада 2021 року № 111, про те, що ОСОБА_2 в шестимісячний строк спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , прийняла, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 16).

Згідно довідки виданої старостою с. Тулинці Виконавчого комітету Миронівської міської ради від 25 листопада 2021 року № 114 про те, що ОСОБА_3 включений до списку додатку до Державного Акта на право колективної власності на землю КСП ім. Гагаріна села Тулинці Обухівського району (колишній Миронівський) Київської області за №181. Сертифікат на його ім`я не видавався (а.с. 17).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29 листопада 2021 року № Ч-362/0-0.954-400/0/452-21 та списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під номером 181 значиться ОСОБА_3 (а.с. 18).

Згідно архівної довідки виданої старостою с. Тулинці Миронівської міської ради від 23 листопада 2021 року № 112, о колгосп ім. Гагаріна реорганізовано в КСП ім. Гагаріна протокол № 1 від 19 лютого 1996 року. КСП ім. Гагаріна є правонаступником колгоспу ім. Гагарніа села Тулинці. Архівні документи передано в Трудовий архів Тулинської сільської ради згідно акта передачі від 14 липня 2007 року (а.с. 19).

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству ім. Гагаріна село Тулинці Миронівського району Київської області, належить 1324,9 гектарів землі (а.с.20-21).

Згідно списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під номером 181 значиться ОСОБА_3 (а.с. 22-24).

Відповідно до повідомлення в.о. державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 18 листопада 2021 року № 653/02-31, яким позивачу ОСОБА_1 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (а.с. 27).

Згідно копії трудової книжки № НОМЕР_8 ОСОБА_3 працював в Колгоспі ім. Гагаріна с. Тулинці (а.с. 28-29).

Відповідно до довідки сектору № 3 Відділу № 6 Управліннґ надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09 грудня 2021 року №29-10-0.954-270/7-21, середній розмір земельної частки (паю) по Тулинській сільській раді обчислений за формулою в умовних кадастрових гектарах складає 4,01 (а.с. 30).

Як вбачається з архівної копії протоколу загальних зборів Тулинського колгоспу «Українців», що відбулися 11 грудня 1945 року було обрано головою колгоспу с. Тулинці ОСОБА_8 (а.с. 41).

Згідно з довідки-виписки від 18 липня 2022 року № 192 виданої старостою Шандрівського старостинського округу №17 Виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області, з книги погосподарського обліку № 3 за 1991-1995 роки Тулинської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 (колишній ОСОБА_9 ) разом із своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з якою перебували в шлюбі та вели спільне господарство до дня його смреті 01 липня 1995 року. Після дня смерті ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину його дружина ОСОБА_2 , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 128).

Відповідно до листа в.о. державного нотаріуса Миронівської нотаріальної контори Київської області від 03 червня 2022 року №196/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Миронівській районній державній нотаріальній конторі не заведена (а.с. 79).

Як вбачається з спадкової справи, єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_10 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 (а.с.80-126).

Отже, на час отримання 28 грудня 1994 року Колективним сільськогосподарським підприємством ім. Гагаріна с. Тулинці Миронівського району Київської області Державного акту на право колективної власності на землю, його батько був членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гагаріна с. Тулинці Миронівського району Київської області тому позивач має право на земельну частку (пай).

Статтею 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» передбачено, що приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Згідно з ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (в редакції чинній на час реорганізації), юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті перетворення (реорганізації).

Абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_8 , будучи членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гагаріна с. Тулинці Миронівського району Київської області відповідно до наведених норм Указу мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності належних цьому підприємству, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого Тулинською сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області 13 червня 1994 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 25 Земельного кодексу України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть спадкодавця за наявності спадкоємці, відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України не є підставою для припинення права власності на земельну ділянку.

Таким чином, померлий ОСОБА_8 за своє життя мав право власності на вказану земельну частку (пай), яка після його смерті увійшла до складу спадщини, що відкрилася після його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 1222-1223 Цивільного кодексу України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до копії спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняла спадщину померлої ОСОБА_2 (а. с. 80-126).

Згідно з ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За таких обставин, позивач відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1225 та ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України отримала право на земельний (пай) спадкодавця.

На підставі ст. ст. 25, 81, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 373 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 19, 81, 95, 229, 258, 263-265, 268, 272, 352, 354, 355 суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) середнім розміром 4,01 га в умовних кадастрових гектарах в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гагаріна села Тулинці Миронівського району Київської області по Тулинській сільській раді Миронівського району Київської області у порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього судового рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук