Провадження № 2/686/15/22
08 червня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької
головуючого - судді Приступи Д.І.
секретаря Федаш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
13 грудня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 28 липня 1963 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , якому належали на праві власності ѕ часток житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . З травня 1998 року позивачка користується даним будинком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. У зв`язку із смертю ОСОБА_3 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Лілією Павлівною заведено спадкову № 67896103. Відповідачці належить ј частина будинку, якою вона не користується. З огляду на викладене позивач просить її вимоги задовольнити.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив.
Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1963 року. ОСОБА_3 належали на праві власності ѕ часток житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
З травня 1998 року позивачка користується й фактично володіє даним будинком.
ОСОБА_2 належить ј частина будинку, якою вона не користується.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
У зв`язку із смертю ОСОБА_3 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Лілією Павлівною заведено спадкову № 67896103.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийнято позивачем
в порядку ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Згідно із ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.
Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України та п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого
2014 року інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи.
Відкритість та безперервність володіння є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець
не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна.
Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.
Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК).
Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння,
є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК).
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.
У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.
За змістом постанови Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду України від 09 липня 2019 року у справі № 920/999/16 суд касаційної інстанції зазначив про, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 за набувальною давністю, в силу добросовісного, відкритого, безперервного володіння та користування, відповідною часткою будинку протягом понад двадцять років.
Позивач на стягненні судових витрат із відповідача не наполягала.
Керуючись ст.ст.328, 344, ЦК України, ст.ст.76, 258, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за набувальною давністю право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Текст рішення складено 08.06.2022 року.

Суддя: