ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/546/22
провадження № 2/691/307/22
УХВАЛА

03 серпня 2022 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., розглянувши заяву про самовідвід за матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг (документ оформлений в системі "Електронний суд" 07.07.2022), в якому просив, в тому числі, про відшкодування моральної шкоди.

07.07.2022 року в порядку автоматизованого розподілу справу № 691/546/22 передано судді Синиці Л.П..

На виконання вимог ЦПК України здійснено запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .. 02.08.2022 на адресу суду з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради Полтавської області надійшла відповідь від 25.07.2022 № 01-12-05-09/1051.

При ознайомленні з матеріалами справи, з метою уникнення сумнівів у неупереджності або обєктивності судді, при вирішенні питання про відкриття провадження, розгляді даної справи, головуючим суддею заявлено самовідвід, на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК Укпраїни.

Згідно частини 8 статті 40, частини 2 статті 247 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується без повідомлення учасників справи та без фіксації технічними засобами судового засідання. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частина 9 статті 40 КПК України).

Розглядаючи заяву про самовідвід, вивчивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо наявні на це підстави (обставини) визначенні статтями 36, 37 ЦПК України. Зокрема, пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України визначає, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості та обєктивності судді.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

ОСОБА_1 (позивач в даній цивільній справі) в листопаді 2019 звертався до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до судді Городищенського районного суду Черкаської області Синиці Людмили Павлівни, про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди (справа № 580/3533/19).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою субєктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою обєктивного критерію, тобто зясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, § 46). Згідно з обєктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді обєктивно виправдані.

Сам по собі факт заявлення позову до судді, яка в іншому провадженні має вирішувати цивільну справу за позовом цієї ж фізичної особи, не може бути підставою для обґрунтованих обєктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у головуючого судді під час розгляду даної справи. Суддя не вчинила умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про її пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у справі Гаусшильдта зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (HauschildtCase, заява № 11/1987/134/188, § 48). Та, згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, необхідно враховувати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

З наявних підстав, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до судді Синиці Л.П. (відповідач) за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (з позовом майнового характеру), вказана обставина, у стороннього спостерігача може викликати (скластися стійка думка) щодо упередженості та необєктивності головуючого судді під час розгляду справи, поставити під сумнів законність ухваленого рішення, тому з метою уникнення даного, заявлений суддею самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Городищенського районого суду Черкаської області Синиці Л.П. задовольнити.

Цивільну справу № 691/546/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг (провадження № 2/691/307/22) передати до канцелярії Городищенського районного суду Черкаської області для повторного автоматизованого розподілу згідно статті 33 ЦПК України.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 для відому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця