ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 липня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7902/20

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/427/22

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Перша чернігівська державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_2 адвокат Шолох Ольга Володимирівна,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 10.12.2021, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 р. представник ОСОБА_1 адвокат Гиляка О.М. звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька сторін - ОСОБА_3 . В обґрунтуванні позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін ОСОБА_4 , а опісля помер їхній батько. Батьки сторін, перебуваючи у шлюбі з 14.01.1968 по 14.09.2006, в 1976 р. вступили в члени житлово-будівельного кооперативу та отримали спірну квартиру, за яку в повному обсязі сплатили внески в 1992 р. Тож вона була спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Право власності на цю квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_3 належну йому частку у власності на вказану квартиру не виділяв. ОСОБА_4 заповіла все своє майно доньці ОСОБА_2 та онуці ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернулася до Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4 , якою заведено відповідну спадкову справу, а ОСОБА_5 подала заяву про відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_2 . На дату пред`явлення цього позову свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не видано. Позивач на день смерті кожного з батьків був зареєстрований у спірній квартирі, здійснював догляд за ними та оплачував комунальні послуги. 02.07.2020 він звернувся до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 ; інших заяв від спадкоємців батьків сторін у цій спадковій справі немає. 14.07.2020 нотаріус прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у задоволенні заяви ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_3 не було оформлено його право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Справа розглядалася неодноразово.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з відповідача на користь позивача стягнуто 2226 грн 25 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що батьки сторін придбали квартиру в період шлюбу, а тому вона була їхнім спільним майном; відповідач не подавала заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька, а позивач разом з батьком були зареєстровані у спірній квартирі на день смерті батька та що останній не розпорядився своєю часткою у праві власності на квартиру, яка є об`єктом спору сторін.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Шолох О.В. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- за ОСОБА_3 на час його смерті не було зареєстрованого права власності на спірну квартиру, хоча за життя у нього існувало право щодо звернення до суду з цього приводу;

- суд на порушення ст.ст. 68-71 СК України встановив, що спірна квартира є спільним сумісним майном подружжя, нівелюючи титульне право власника на майно. Крім того, не є зрозумілим, на підставі яких доказів судом встановлено цей факт. До того ж досліджувати обставини придбання майна під час шлюбу має тільки подружжя за своє життя. Якби ОСОБА_3 за життя не визнавав право власності на квартиру за своєю колишньою дружиною, то він, зважаючи на їх нестерпні відносини, мав право після розірвання шлюбу звернутися до суду з відповідним позовом, але таке не мало місця;

- ОСОБА_2 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті матері, однак з об`єктивних причин у зв`язку з проживанням в АР Крим, не змогла отримати свідоцтво про право на цю на спадщину;

- ОСОБА_3 був обізнаний про наявність заповіту ОСОБА_4 ; з 2016 р. по червень 2018 р. він проживав з ОСОБА_2 в АР Крим;

- заяв від інших спадкоємців ОСОБА_3 про вступ у спадщину, що відкрилася після його смерті, не надійщло в зв`язку з відсутністю зареєстрованого за ним на праві власності майна;

- представником відповідача було подано клопотання про витребування з Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» інформації, чи перебував або чи перебуває на обліку у лікаря-нарколога ОСОБА_1 , однак суд безпідставно відмовив в його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_1 Гиляка О.М. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила у її задоволенні відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Шолох О.В. підтримала апеляційну скаргу, а ОСОБА_1 просив її відхилити.

Перша чернігівська державна нотаріальна контора просила вирішити справу по суті у відсутність її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) є рідними дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що не заперечується жодним з учасників справи та, крім того, підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та записом акта про укладення шлюбу ОСОБА_2 (її дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) № 2455 від 26.10.1991 (копії цих документів на арк. 9, 56 зворот, 57 т. 1).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 14.01.1968, що встановлено у постанові державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 14.07.2020 № 689/02-31 про відмову у видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яку прийнято у рамках спадкової справи № 64/2020 (арк. 133 зворот т. 2).

27.12.1991 Чернігівським обласним виробничим об`єднанням технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення за реєстровим № 16202 на вищевказану квартиру, яка в цілому зареєстрована за ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі довідки № 1528 від 11.11.1991, виданої ЖЕКом житлово-будівельних кооперативів про повністю виплачену квартиру, про що записано в реєстрову книгу № 145 (копія посвідчення - арк. 15, 101 т. 1).

Згідно з копією паспорта громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрований у спірній квартирі з 20.08.1992 по цей час (арк. 128 т. 2).

Наведені у попередніх трьох абзацах обставини учасниками справи не заперечуються.

У паспорті власника спірної квартири за 1998-2000 рр., що виданий ВАТ «Чернігівгаз», в інформаційній довідці Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2020 № 1622, яку видано на підставі згаданого реєстраційного посвідчення від 27.12.1991, власником цієї квартири значиться ОСОБА_4 (арк. 17, 18 т. 1).

ОСОБА_4 10.04.1998 склала заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповіла дочці ОСОБА_2 та внучці ОСОБА_5 в рівних частинах (копія заповіту арк. 58 т. 1).

Шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4 розірвано 14.09.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (арк. 12 т. 1).

Мати сторін ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 19.08.2016 (копія свідоцтва арк. 10 т. 1).

Заяву про прийняття спадщини після смерті матері до Першої чернігівської нотаріальної контори подала ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено відповідну спадкову справу № 514/2016; ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини за вищевказаним заповітом на користь ОСОБА_2 (копія цієї спадкової справи арк. 56-61 т. 1).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14.11.2018 (копія свідоцтва арк. 11 т. 1).

Відповідно до копій довідок Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова № 2150 та № 2151 від 05.08.2020, позивач станом на день смерті матері ОСОБА_4 на ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті батька ОСОБА_3 на 10.11.2018, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (акр. 13 т. 1), де й продовжує проживати на цей час.

Згідно з копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 04.08.2020 № 621948, ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні та йому відповідно до чинного законодавства з 31.07.2018 до 11.11.2018 було призначено допомогу за надання соціальних послуг громадянам похилого віку особі з інвалідністю І або ІІ групи ОСОБА_3 (арк. 14 т. 1).

ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_3 , що підтверджується документами відповідного змісту (їх копії на арк. 91-97 т. 2).

02.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, на підставі якої заведено відповідну спадкову справу № 64/2020; заяв від інших спадкоємців у цій справі немає.

14.07.2020 державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. прийнято постанову № 689/02-31 про відмову у видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 . Ця постанова мотивована тим, що нотаріусу не надано документів, згідно з якими ОСОБА_3 за життя було виділено 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру.

Наведене у попередніх двох абзацах підтверджено копією спадкової справи № 64/2020 (арк. 129-133 т. 2).

Відповідно до звіту про оцінку кв. АДРЕСА_2 , її вартість становить 445250 грн 00 коп. (арк. 22-39 т. 1).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Стаття 22 КпШС України, що був чинним протягом всього періоду набуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у власність квартири АДРЕСА_2 , приписувала таке: майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном; подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно з ч. 1 ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ст. 146 ЖК УРСР, ст. 15 Закону України «Про власність», що був чинним по 20.06.2007, п. 43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, що затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 N 186, пай, внесений подружжям у житлово-будівельний кооператив в період спільного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позику, а після повної сплати квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

ЦК УРСР, 1963 р., а також всі інші нормативні акти, що регулювали і регулюють спірні правовідносини, не передбачали, що право власності на квартиру, набуту у власність по 31.12.2003, виникає з моменту його державної реєстрації.

Отже у ОСОБА_3 , як і у ОСОБА_4 , 27.12.1991 виникло право спільної сумісної власності у рівних частках на спірну квартиру. Тож за життя ОСОБА_3 мав право власності на 1/2 ідеальну частину цієї квартири, незважаючи на те, що воно документально не було зареєстровано у компетентних державних органах.

З наведеного випливає, що:

- відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_4 , ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частку квартири, про яку йдеться, а не всю цю квартиру;

- так як ОСОБА_1 з 20.08.1992 та на момент смерті батька ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав у спірній квартирі, то в силу ч. 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька;

- у видачі позивачеві нотаріусом свідоцтва про право на спадщину - на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 , що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , мається перешкода: відсутність реєстрації у останнього цього права за життя в компетентних державних органах;

- дані про те, що ОСОБА_2 зверталась у передбачений ЦК України строк з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , відсутні. Крім того, її представник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі підтверджує, що ОСОБА_2 не зверталась до нотаріуса з такою заявою у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 за життя будь-якої власності (арк. 172 т. 2).

Отож позовні вимоги доведено належними, допустимими і достатніми доказами.

Доводи, з яких сторона відповідача не визнає позов, апеляційним судом відкидаються, як такі що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються виходячи з вищеописаного і з такого:

- неотримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину та обізнаність або необізнаність ОСОБА_3 про наявність складеного ОСОБА_4 заповіту не впливає на суть спору між сторонами;

- посилання на те, що спірна квартира є титульним майном ОСОБА_4 , ґрунтується на невірному розумінні норм права, що регулюють спірні правовідносини;

- відхилення місцевим судом клопотання про витребування інформації щодо перебування ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога відповідає припису ст. 77 ЦПК України, так як ця інформація не стосується предмета доказування у справі.

Отож оскаржуване рішення є законним.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, то підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шолох Ольги Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01.08.2022.

Головуючий: Судді: