Справа №760/4661/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л.,

секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.;

представника позивача - Савицької С.Л. (ордер від 22.02.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ) про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

18.02.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом представника позивача - адвоката Насадчука П.А. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить:

- звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), присуджених на користь ОСОБА_2 , згідно рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2019;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розмірі 1/4 заробітки (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до її повноліття.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Усатова І.А.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.03.2020 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.07.2020 здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

22.02.2021 від позивача надійшли уточнення позовних вимог, в яких він викладає їх в наступній редакції:

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), присуджених на користь ОСОБА_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що стягуються з позивача згідно рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2019 у справі № 757/31144/18;

- стягнути з ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з даною позовною заявою і до її повноліття.

При цьому позивач просить позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до її повноліття - залишити без розгляду.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2021 вирішено закрити підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.09.2021 задоволено заяву про самовідвід головуючого в справі судді Усатової І.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Кушнір С.І.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27.09.2021 задоволено заяву про самовідвід головуючого в справі судді Кушнір С.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 для розгляду зазначеної справи визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.10.2021 справу прийнято до провадження, призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.11.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.11.2021 розгляд справи було відкладено на 17.02.2022.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, 17.02.2022 розгляд справи було перенесено на 22.03.2022.

22.03.2022 розгляд справи перенесено на 28.07.2022.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі

30.11.2021 до суду надійшло клопотання представника відповідача, якому ставиться питання про зупинення розгляду справи № 760/4661/20 до вступу у силу рішення Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/15413/19.

В обґрунтування такого клопотання зазначається, що на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва знаходиться справа № 760/15413/19 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Заявником вказується, що у рамках даного провадження, зокрема, буде перевірятися один з найважливіших аргументів позову - самовільна та неправомірна зміна ОСОБА_1 місця проживання ОСОБА_3 , тобто обставина, яка виключає стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку заявника, до набрання законної сили рішення у справі № 760/15413/19 вирішення цієї справи є неможливим.

Представник позивача щодо даного клопотання заперечував, вказуючи на заборону зупинення провадження у справах про стягнення аліментів, передбачену в Цивільному процесуальному кодексі України (далі - ЦПК України).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Частиною першої статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі. Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 09.12.2020 у справі № 520/57/17-ц (провадження № 61-22485св19):

«Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування постанови апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Також апеляційний суд залишив поза увагою імперативну норму частини другої статті 252 ЦПК України, відповідно до якої не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною».

Разом з тим, суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 423/405/18 (провадження № 61-22724св19):

«Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У зв`язку з цим суди не повинні допускати випадків, зокрема необґрунтованого зупинення провадження у справах, оскільки це призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справ».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі (про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину) до вирішення справи № 760/15413/19 (предметом спору в якій є визначення місця проживання малолітніх дітей).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 43, 76-84, 251, 252, 258-261, 353 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Л. Л. Зуєвич