Справа № 703/2150/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого: судді Криви Ю.В.,

присяжних: Валового В.В., Гудзь Л.В.,

секретаря судового засідання: Холодняк Л.П.,

за участі представника заявника - лікаря-психіатра: Захарченко Л.В.,

особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги: ОСОБА_1 ,

адвоката Кочеткова Г.О.,

прокурора: Шепотіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової Ірини Володимирівни про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди, -

встановив:

04 серпня 2022 року директор КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкова І.В. звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ОСОБА_1 був госпіталізований до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 02 серпня 2022 року за направленням лікаря психіатра КПН «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради у зв`язку із загостренням психічного стану: виявляє агресивну поведінку, погрожує родичам та сусідам.

Згідно свого психічного стану пацієнт представляє загрозу для себе та оточуючих у зв`язку з чим був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування ОСОБА_1 можливе тільки в умовах стаціонару, в зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, тому що останній виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, страждає на тяжкий психічний розлад, створює суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Просить винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Представник заявника, лікар-психіатр Захарченко Л.В. в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, зазначених у ній.

Особа, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовився від надання будь-яких пояснень.

Представник особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_2 , зазначив, що враховуючи пояснення представника заявника, яка є лікарем - психіатром та докази, які були досліджені в судовому засіданні, є всі підстави для задоволення заяви.

Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_1 до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки для цього є всі підстави.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх в сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Судом встановлено, що згідно свого психічного стану ОСОБА_1 психічно хворіє з 1990 року, неодноразово лікувався в КНП «ЧОПЛ ЧОР», являється інвалідом II групи по психічному захворюванню. Захворювання характеризується афективно-маячною симптоматикою з агресивною поведінкою. В зв`язку з загостренням психічного стану 30 разів лікувався в психіатричному стаціонарі. Остання госпіталізація з 03 липня 2020 по 07 липня 2020 року була короткотривалою в зв`язку з діагностуванням у пацієнта коронавірусної хвороби, був переведений до інфекційного відділення Золотоніської багатопрофільної лікарні для подальшого лікування. Згідно направлення відомо, що вдома підтримуюче лікування не отримував, останні тижні перестав спати, став злісним, почав виказувати маячні ідеї стосунку та переслідування на адресу матері та сусідів, проявляє агресію, погрожує розправою, відтак за направленням лікаря - психіатра КПН «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради за заявою матері, в зв`язку з погіршенням психічного стану, був направлений для госпіталізації до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».

Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

Згідно з вимогами ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 03 серпня 2022 року про стан психічного здоров`я ОСОБА_1 , на підставі даних анамнезу, психічного стану, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі: «Шизофренія, параноїдна форма, афективно - маячний синдром, загострення» та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07(провадження № 14-9свц18).

Враховуючи, що ОСОБА_1 неодноразово перебував на лікуванні у психіатричному закладі, в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_1 психічного розладу, встановлені обставини, що він проявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, в зв`язку з наявним розладом в добровільному порядку відмовляється від лікування, то на даний час наявні підстави для його госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Згідно вимог ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 259, 339, 341, 342 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової Ірини Володимирівни про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в примусовому порядку.

Рішення суду про задоволення заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2022 року.

Головуючий: Ю. В. Крива