БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2598/22, cправа № 361/1488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» липня 2022 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Гафінчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , а також стягнути із відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу та третій особі ОСОБА_4 на праві приватної власності у рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1 . Серед осіб зареєстрованих у квартирі за згодою колишнього власника значаться відповідачі у справі, які за місцем реєстрації не проживають. З підстав визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивач звернулася до суду.

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 08 червня 2022 року та 19 липня 2022 року її представник ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, 08 червня 2022 року на електронну пошту суду від них надійшли заяви про визнання позовних вимог, в яких також зазначили, що перебувають за межами України та не можуть бути присутніми у судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі № 252, за яким ОСОБА_1 набула право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Зі змісту вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем іншої Ѕ частки квартири є ОСОБА_4 третя особа у справі.

Реєстрація права власності позивача на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 лютого

2019 року.

Відповідно до довідок № 1.12.3-11/1.12.3/3932 та № 1.12.3-11/1.12.3/3923 від 05 травня 2022 року, виданих відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29 березня 2016 року значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення статей 391, та глави 32 «Право користування чужим майном» ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня

1983 року не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18, що у порядку частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 406 ЦК України).

Доказів на підтвердження укладення між позивачем та відповідачами будь-яких договорів, на підставі яких за ними б зберігалося право користування спірним житлом, надано не було, і таких не здобуто судом під час розгляду справи.

Отже лише сам по собі факт реєстрації відповідачів у спірному житлі, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися, а також розпоряджатися таким житлом, безумовно перешкоджає у вчиненні нею таких дій.

Право позивача, яка набула у власність частку у квартирі є порушеним та підлягає захисту. При цьому суд враховує, що відповідачі зареєстровані до спірної квартири за згодою колишнього власника, отже з припиненням його права власності на квартиру, останні втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі визнали пред`явленні до них позовні вимоги, при цьому визнання ними позову може бути прийняте судом.

З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснити захист порушеного права позивача шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, позов є підставними та підлягає задоволенню. Інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи суд не встановив.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України стягненню із відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - по 494 грн. 20 коп. з кожного.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати: - з ОСОБА_2 у розмірі 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 20 коп.; - з ОСОБА_3 у розмірі 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин