Справа № 509/3977/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу,

учасники цивільного провадження по справі:

позивач Акціонерне товариство «Одесагаз», відповідач ОСОБА_1 , суд -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020 р. позивач - Акціонерне товариство «Одесагаз» звернулося до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , яка зареєстрована на території Одеського району Одеської області, в якому просив стягнути з останньої вартість не облікованого обсягу природного газу в розмірі 31060,34 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 2102,00 грн.

Позиція сторін

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природного газу за адресою: СК «Заря», вул.Цвіточна, буд. 72, с.Молодіжне Овідіопольського району Одеської області.

02.08.2017 р. фахівцями АТ «Одесагаз» було припинено газопостачання за вказаною адресою через наявність заборгованості. 25.02.2019 р. під час здійснення контрольного огляду вузлів обліку природного газу виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що складено акт про порушення № 114. 10.04.2019 р. акт було розглянуто та прийнято рішення про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване відновлення газоспоживання в сумі 31060,34 грн. Вартість не облікованого обсягу природного газу нарахована за період з серпня 2018 року до лютого 2019 року з врахуванням номінальної потужності всіх газових приладів за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ на покриття виробничо-технологічних витрат протягом даного періоду.

Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином. Згідно вступного слова, викладеного письмово, з позовом не погоджується в повному обсязі.

Рух справи

25 серпня 2020 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Обставини, які встановлені судом

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).

З позову та матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 належить на праві власності Ѕ частка земельної ділянки площею 0,060 га, що розташована на території садівничого кооперативу «Заря» по АДРЕСА_1 . Відповідачу присвоєно особистий рахунок НОМЕР_1 .

Згідно акту на відключення № 31 від 31.07.2017 р. показання лічильника складають 63115, сума заборгованості - 24073,93 грн., виконано 02.08.2017 р. (а.с. 12).

Згідно акту про порушення побутовим споживачем № 114 від 25.02.2019 р. встановлено несанкціоноване відновлення газоспоживання. Газопостачання відключено вдруге (а.с. 13)

Протоколом № 114 від 10.04.2019 р. прийнято рішення про складення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с. 16).

Відповідно до акту-розрахунку № 114 від 10.04.2019 р. за період часу з серпня 2018 року по лютий 2019 року вартість не облікованого обсягу природного газу склала в загальній сумі 31060,34 грн. за 2186,87 куб.м. обсягу газу (а.с. 17).

Позивач на підтвердження своїх вимог назав фінансовий стан вказаного абонента (а.с. 11), з якого вбачається, що газопостачання виключено з 31.03.2019 р., показання лічильника станом на червень 2017 року - 63115, станом на липень 2017 року - 63832, поточні показання лічильника станом на березень 2019 року - 65813, сума заборгованості станом на березень 2019 року - 43890,98 грн., в тому числі в березні 2019 року донараховано 14884,81 грн. за спожитий газ за період часу з серпня 2017 року по березень 2019 року за 1981 куб.м. обсягу газу, в квітні 2019 року абонентом сплачено 4389,00 грн, залишок заборгованості з квітня 2019 року - 39501,98 грн.

Згідно квитанції № 324 від 22.07.2020 р., ОСОБА_1 22.07.2020 року заборгованість у сумі 39501,98 грн. сплачено в повному обсязі.

Згідно п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 р. несанкціоноване відновлення газоспоживання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Відповідно до п.2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 р., у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Матеріалами справи підтверджено, що у період часу з липня 2017 року по березень 2019 року включно облік спожитого газу обліковувався лічильником, на підставі даних якого абоненту ОСОБА_1 здійснювався розрахунок заборгованості за спожитий газ, який погашено останньою в повному обсязі до пред`явлення позову до суду.

Різниця між облікованим та донарахованим обсягом природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача згідно акту про порушення № 114 від 25.02.2019 р. склала всього 205,87 куб.м. (2186,87 - 1981,0).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, та з відповідача на користь АТ «Одесагаз» слід стягнути вартість не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу за 205,87 куб.м. в сумі 2374,04 грн., виходячи з ціни за 1 куб.м. (11,53176 грн.), зазначеної в акті-розрахунку № 114 від 10.04.2019 р. станом на лютий 2019 року, коли виявлено порушення - несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Стосовно доводів сторони відповідача про фактичне споживання газу та несанкціоноване його відновлення з боку іншого співвласника - ОСОБА_2 , то доказів того, що останній є абонентом АТ «Одесагаз», та відповідних обставин, на які відповідач посилається як на підставу своїх заперечень, суду не надано. В свою чергу, погашення боргу за спожитий газ за вказаною вище адресою здійснено саме відповідачкою ОСОБА_1 , яка є абонентом АТ «Одесагаз» та яка має особистий рахунок. Між тим, суд наголошує, що сторона відповідача не позбавлена, за наявності підстав, права зворотної вимоги (регресу) до особи, яка завдала таку шкоду.

Судові витрати

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсязі, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Одесагаз» вартість не облікованого обсягу природного газу в розмірі 2374,04 грн., судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В іншій частині відмовити.

Копію судового рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.