Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/288/22
Провадження № 2/332/1099/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стариченко Микола Петрович, до Структурного підрозділу «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве «Регіональна філія «Придніпровська залізниця «АТ Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення та стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 до Заводського районного суду м. Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стариченко Микола Петрович, з позовом до Структурного підрозділу «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве «Регіональна філія «Придніпровська залізниця «АТ Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення та стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення.

Ухвалою суду від 25.03.2022 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

26.04.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачем не сплачено судовий збір за вимоги про скасування наказу про відсторонення від роботи та виплату середнього заробітку за час незаконного відсторонення.

Дослідивши вказане вище клопотання, позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання позивача на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, як на підставу звільнення її від сплати судового збору в частині цих вимог є безпідставним, оскільки позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій позовів: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги: 1) скасування наказу про відсторонення від роботи; 2) виплата середнього заробітку за час незаконного відсторонення.

Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом норм КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Відсторонення ж від роботи по своїй суті є лише призупиненням виконання працівником своїх трудових обов`язків з відповідними наслідками по оплаті праці та інших трудових гарантій, а не звільнення з роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.

Відтак, поняття «відсторонення від роботи» не є тотожним поняттю «звільнення з роботи», тому вимога про скасування наказу про відсторонення позивача від роботи повинна бути оплачена судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», пільг.

Разом з цим, необхідно зазначити, що основні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності і господарювання та структуру заробітної плати визначає Закон України «Про оплату праці» та Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції, заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Тобто, виплата за рішенням суду середнього заробітку працівнику за час незаконного відсторонення не відноситься до виплат, пов`язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 (справа № 243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно ст. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 2 481,00 грн.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»); позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити: за вимогу немайнового характеру, що полягає у скасуванні наказу про відсторонення її від роботи 992,40 грн та за вимогу майнового характеру, що полягає у виплаті їй середнього заробітку за час незаконного відсторонення у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 992,40 грн та не більше 12 405,00 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стариченко Микола Петрович, до Структурного підрозділу «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве «Регіональна філія «Придніпровська залізниця «АТ Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення та стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення залишити без руху для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ст. 185 ЦПК України, позивач повинен усунути виявлені недоліки заяви не пізніше десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення заяви без руху, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.С. Яцун