У Х В А Л А

Справа № 183/4219/22

№ 2-з/183/84/22

03 серпня 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Моісєєва К.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій заявник посилається на те, що на підставі договору позики позивачем було надано відповідачу грошові кошти у сумі 8700 доларів США, про можливість розрахуватися за позикою відповідач продемонстрував документи про належність йому 1/2 частини дачного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідачу позивачем надано позику у сумі 50000 доларів США, про можливість розрахуватися за цією позикою відповідач продемонстрував документи на право приватної власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачу стало відомо, що відповідч ввів його в оману, так як право власності на нерухоме майно відповідачем було переоформлене більш ніж за два місяці до укладення договору позики на іншу особу. Позивач вважає, що відповідач не має наміру повернути позику, а після того, як дізнається про звернення позивача з позовом він обов`язково переоформить належне йому на праві власності нерухоме майно з метою ухилення від виконання зобов`язань.

Тому просить до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на нерухоме майно та заборонити вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, власником якого є відповідач, а саме:

1) земельна ділянка кадастровий номер: :03:004:0032 загальною площею 1.7633 га (номер запису про право власності 42751472);

2) земельна ділянка кадастровий номер: :03:004:0011 загальною площею 0.25 га (номер запису про право власності 38608915);

3) житловий будинок загальною площею 22.9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 (номер запису про право власності 34567342);

4) 1/2 земельної ділянки кадастровий номер: :04:008:0335 загальною площею 0.0231 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 14166013);

5) 1/2 земельної ділянки кадастровий номер: :04:008:0334 загальною площею 0.25 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 14165425);

6) 1/2 житлового будинку загальною площею 38,2 кв. м. розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :04:008:0334 за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 14165258).

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 заявив позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 58700 доларів США та трьох відсотків річних у сумі 7446,80 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першої статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник зазначив, що існує вірогідність того, що відповідач відчужить належне йому нерухоме майно. Проте, у поданій заяві не зазначив на яких фактичних обставинах ґрунтуються такі припущення.

У заяві про забезпечення позову не зазначено якими доказами підтверджується намір відповідача вчинити такі дії стосовно нерухомого майна, а самі лише припущення позивача не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, нерухоме майно, належне відповідачу, не є предметом спору.

У заяві про забезпечення позову не наведено яким чином відчуження майна відповідачем може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у разі задоволення позову.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

При цьому, заявник не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою у разі наявності належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 03 серпня 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.