КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/2712/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач, МТСБУ) звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в якій просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 листопада 2015 року о 22 год. 00 хв. по проспекту Лобановського, 4 в м. Києві сталася дорожньо- транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «CHERY», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «MITSUBISH», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року у справі № 760/21495/15-п, ОСОБА_1 , 1994 року народження, визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

У результаті ДТП, з вини ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль «MITSUBISHІ», державний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7479163, терміном дії від 27.12.2014 року по 26.12.2015 рік.

Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем від ТОВ «ЕАК «Довіра» 24 грудня 2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MITSUBISHІ», державний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу, становить 59 632,98 грн.

Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, оскільки на момент скоєння ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою з централізованої бази даних МТСБУ від 17 листопада 2015 року.

МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 51 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5012 рв від 22 червня 2016 року.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року позов МТСБУ до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, та 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові МТСБУ, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що суд невірно встановив обставини справи.

Зазначає, що його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не притягували.

Натомість, вина ОСОБА_2 в ДТП встановлена постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року, у справі № 33/796/656/17, якою було скасовано постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмове пояснення, в якому вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Звернув увагу апеляційного суду на те, що правомірно виплатили ОСОБА_2 22 червня 2016 року страхове відшкодування, так як для цього були всі законні підстави, оскільки вину ОСОБА_2 було встановлено судом лише 27 лютого 2017 року (постанова Апеляційного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року). Крім того наголошує, що ОСОБА_1 не навів в апеляційній скарзі доказів своєї невинуватості в ДТП.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 51 000 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону, оскаржуване рішення Солом`янського районного суду міста Києва не відповідає з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що у зв`язку із відшкодуванням МТСБУ власнику автомобіля «MITSUBISHІ», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 шкоди, завданої з вини відповідача ОСОБА_1 , внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, у МТСБУ виникло право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_1 , у розмірі виплаченого відшкодування. А саме, відшкодування здійснено МТСБУ правомірно у зв`язку із відсутністю у відповідача поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним розміром шкоди, пов`язаним із ДТП, є сума у розмірі 51000 грн.

Положеннями ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно із ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно з пп.«а» п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Положеннями п.38.2.1 ст. 38 цього Закону визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 листопада 2015 року о 22 год. 00 хв. по проспекту Лобановського, 4 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «CHERY», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «MITSUBISHІ», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року у справі № 760/21495/15-п, ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого автомобіля «MITSUBISHІ», державний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , була застрахована в ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7479163, терміном дії від 27 грудня 2014 року по 26 грудня 2015 року.

Також судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, потерпілий у ДТП ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ із відповідною заявою. Позивач, виконуючи свої обов`язки перед страхувальником, передбачені ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 22 червня 2016 року здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 51 000 грн. (платіжне доручення № 5012 рв від 22 червня 2016 року).

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалося тим, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року, у справі № 760/21495/15-п, Апеляційним судом м. Києва (№ 33/796/656/17) скасмовано, та 27 лютого 2017 року прийнято нову постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказана обставина, при розгляді справи Солом`янським районним судом міста Києва, залишилась поза увагою.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з думкою суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ завданої шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України підстав, з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2018 року скасувати.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування залишити без задоволення.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 400 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар