Справа № 129/628/18
Провадження по справі № 2/129/29/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

з участю секретаря Сверзоленко Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Педини О.А.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дідиченка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП),

встановив:

15.03.2018 р. заявлено позов, уточнений 29.03.2018 р., у якому позивач вказав, що 11.01.2016 р. о 09-30 год. на 482 км. + 50 м. автодороги М-12 відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п.12.1. ПДР України на заокругленні дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, через що допустив виїзд на зустрічну смугу руху і зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пошкодив його, а також позивач отримав тілесні ушкодження; винуватість відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні № 000024 та ніким не оскаржуваною постановою Гайсинського районного суду від 05.10.2017 р.; відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р. вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку складає 86746,76 грн.; на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу АЕ/2953064 від 04.03.2015 р. в ПАТ «СК «КРАЇНА» (термін дії з 25.04.2015 р. по 24.04.2016 р.), за яким ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. - за шкоду заподіяну майну, 100000 грн. - за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, 500 грн. франшиза; 25.10.2016 р. позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування і страховик здійснив йому виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. (50000 грн. 500 грн. франшизи); таким чином, вищевказаними винними діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 86746,76 грн., частину з якої в сумі 49500 грн. йому відшкодовано ПАТ «СК «КРАЇНА», а решта 37246 грн. підлягає стягненню з відповідача як завдана з його вини під час взаємодії двох транспортних засобів, а також підлягає стягненню з відповідача моральна шкода в розмірі 20000 грн. за душевні страждання у виді тривалих негативних переживань з моменту ДТП по даний час, в т.ч. через необхідність проходити курс лікування, неможливості тривалий час використовувати власний транспортний засіб, який необхідний позивачу для здійснення підприємницької діяльності, необхідності докладати значні додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, значного зниження якості його життя; крім того, внаслідок вказаного ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забою та забійної рани правого колінного суглобу, а тому він знаходився на лікуванні в період з 11.01.2016 р. по 10.02.2016 р., під час якого змушений був купувати ліки та медичні препарати, на що витратив 900 грн.; також, позивач поніс витрати на оплату послуг за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 850 грн., направлення телеграми для відповідача щодо явки на проведення вказаного автотоварознавчого дослідження в розмірі 63,96 грн., оплату послуг евакуатора в розмірі 1300 грн.; просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 37246 грн., франшизу в сумі 500 грн., шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в сумі 900 грн., витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 1300 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати: 63 грн. 96 коп. витрат, пов`язаних з направленням телеграми; 850 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження; 2466 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

В судовому засіданні позивач посилаючись на викладені в первісному (а.с.2-8 т.1) і уточненому (а.с.49-55 т.1) позовах, у відповіді на відзив (а.с.69, 70, 83-85 т.1), просив задовільнити його вимоги, вказав, що 11.01.2016 р. о 09-30 год. він керував автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 і рухався з дозволеною швидкістю в напрямку м. Гайсин, коли під`їздив до заокруглення дороги, то побачив, як автомобіль «Форд-Транзит», що рухався по зустрічній смузі руху, почало заносити на його смугу руху, розвернуло і він вдарився в автомобіль ОСОБА_1 , при цьому, ОСОБА_1 напрямку руху не міняв, а зіткнення сталося миттєво; також зазначив, що крім матеріальної шкоди і шкоди здоров`ю, він зазнав душевних страждань у виді тривалих негативних переживань з моменту ДТП по даний час, в т.ч. через необхідність проходити курс лікування, неможливості тривалий час використовувати власний транспортний засіб, який йому необхідний для здійснення підприємницької діяльності, необхідності докладати значні додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, значного зниження якості його життя.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на викладені в первісному (а.с.2-8 т.1) і уточненому (а.с.49-55 т.1) позовах, у відповіді на відзив (а.с.69, 70, 83-85 т.1) обставини, просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 37246 грн., франшизу в сумі 500 грн., шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в сумі 900 грн., витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 1300 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати по справі: 63 грн. 96 коп. витрат, пов`язаних з направленням телеграми; 850 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження; 1015 грн. 20 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи; 2466 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник позов заперечив, подав до суду відзив (а.с.59-61 т.1), заперечення на відповідь на відзив (а.с.73-75 т.1), письмові промови в дебатах (а.с.116-121, 135-142 т.2), в яких вказав, що 11.01.2016 р. о 09-30 год. на 482 км. + 50 м. автодороги М-12 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , швидкості не перевищував, Правил дорожнього руху не порушував, під час проїзду на пагорбі дороги та виконанні повороту ліворуч на слизькій ділянці дороги його автомобіль понесло на зустрічну смугу руху і далі в бік узбіччя, де в його автомобіль (в праву задню його частину) вдарився автомобіль «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по зустрічній смузі руху з великою швидкістю; при цьому, ОСОБА_1 всупереч вимог п.12.3. ПДР України не прийняв міри щодо зниження швидкості аж до повної зупинки свого автомобіля, тобто, не гальмував в момент виникнення небезпеки, а також він не мав права маневрувати; таким чином, ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , який всупереч п.п.12.3. ПДР України під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, а тому його позовні вимоги є безпідставними; також, вказав, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р., за яким визначена вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку, суд не повинен брати до уваги через те, що він є недопустимим доказом з огляду на те, що його зміст не відповідає вимогам ст.102 ЦПК України через не зазначення у ньому про те, що експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; крім того, відповідно до історії хвороби ОСОБА_1 останній перебував на лікуванні з 11 по 21 січня 2016 р., однак ним не надано листків призначень з історії хвороби ОСОБА_1 щодо необхідності у придбанні ліків та витратних матеріалів, а надані суду фіскальні чеки з аптек, які датовані після 23.01.2016 р., а тому вимоги про відшкодування витрат на лікування в розмірі 900 грн. є безпідставними; також, є безпідставними вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. через відсутність належних доказів заподіяння такої шкоди (відсутні об`єктивні підстави щодо тривалого перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, відсутні листки призначень з історії хвороби ОСОБА_1 щодо потреби у використанні певних лікарських засобів і т.і.), а посилання позивача на емоційні страждання через пошкодження його автомобіля як підставу для відшкодування моральної шкоди нічим не підтверджено; в зв`язку з цим вважав, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи позиції сторін, досліджені докази та вимоги закону, суд визнає, що позов підлягає повному задоволенню з таких міркувань.

Доведено, що 11.01.2016 р. о 09-30 год. на 482 км. + 50 м. автодороги М-12 відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п.12.1. ПДР України на заокругленні дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, через що допустив виїзд на зустрічну смугу руху і зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пошкодив його, а також позивач отримав тілесні ушкодження; винуватість відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні № 000024 та ніким не оскаржуваною постановою Гайсинського районного суду від 05.10.2017 р.; відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р. вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку складає 86746,76 грн.; на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу АЕ/2953064 від 04.03.2015 р. в ПАТ «СК «КРАЇНА» (термін дії з 25.04.2015 р. по 24.04.2016 р.), за яким ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. - за шкоду заподіяну майну, 100000 грн. - за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, 500 грн. франшиза; 25.10.2016 р. позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування і страховик здійснив йому виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. (50000 грн. 500 грн. франшизи); таким чином, вищевказаними винними діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 86746,76 грн., частину з якої в сумі 49500 грн. йому відшкодовано ПАТ «СК «КРАЇНА», а решта 37246 грн. ОСОБА_2 добровільно не відшкодовано; крім того, внаслідок вказаного ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забою та забійної рани правого колінного суглобу, а тому він знаходився на лікуванні в період з 11.01.2016 р. по 10.02.2016 р., під час якого змушений був купувати ліки та медичні препарати, на що витратив 900 грн.; також, позивач поніс витрати на оплату послуг евакуатора в розмірі 1300 грн.

Крім того, зазначеними протиправними винними діями відповідача позивачу завдано душевних страждань у виді тривалих негативних переживань з моменту ДТП по даний час, в т.ч. через необхідність проходити курс лікування, неможливості тривалий час використовувати власний транспортний засіб, який необхідний позивачу для здійснення підприємницької діяльності, необхідності докладати значні додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, значного зниження якості його життя.

Спірні правовідносини регламентуються:

- ст.22 ЦК України, за якою особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода);

- ч.1 ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала;

- ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, за змістом яких особа має право на відшкодування завданої порушенням її прав моральної шкоди у виді душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, в т.ч. у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; розмір грошового відшкодування визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та інших обставин, які мають істотне значення з врахуванням вимог розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню і непов`язана з розміром цього відшкодування; ця шкода відшкодовується грішми особою, винними діями якої вона завдана;

- ст.1187 ЦК України, за змістом якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого;

- п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, за яким шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- ст.1192 ЦК України згідно із якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі;

- ст.1194 ЦК України, за якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням);

- ч.1 ст.1195 ЦК України, згідно із якою фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо;

- ст.ст.6, 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого (зазначений у договорі страхування) і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність застрахованої особи; страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; обов`язковим лімітом відповідальності страховика є страхова сума; обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100000 грн. на одного потерпілого;

- ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту;

- п.36.6. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування;

- ч.6 ст.82 ЦПК України, згідно з якою вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою;

- Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 30.03.2012 р. № 2 «Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у 2010-2011 роках», згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизи і втрату товарної вартості автомобіля у разі її наявності;

- Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за якою розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини; з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК); потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду; відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою; у зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача; при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки 11.01.2016 р. о 09-30 год. на 482 км. + 50 м. автодороги М-12 відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п.12.1. ПДР України на заокругленні дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, через що допустив виїзд на зустрічну смугу руху і зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пошкодив його, а також позивач отримав тілесні ушкодження; винуватість відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні № 000024 та ніким не оскаржуваною постановою Гайсинського районного суду від 05.10.2017 р.; відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р. вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку складає 86746,76 грн.; на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу АЕ/2953064 від 04.03.2015 р. в ПАТ «СК «КРАЇНА» (термін дії з 25.04.2015 р. по 24.04.2016 р.), за яким ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. - за шкоду заподіяну майну, 100000 грн. - за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, 500 грн. франшиза; 25.10.2016 р. позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування і страховик здійснив йому виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 грн. (50000 грн. 500 грн. франшизи); таким чином, вищевказаними винними діями відповідач завдав позивачу матеріальну шкоду в розмірі 86746,76 грн., частину з якої в сумі 49500 грн. йому відшкодовано ПАТ «СК «КРАЇНА», а решта 37246 грн. ОСОБА_2 добровільно не відшкодовано; крім того, внаслідок вказаного ДТП позивач отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забою та забійної рани правого колінного суглобу, а тому він знаходився на лікуванні в період з 11.01.2016 р. по 10.02.2016 р., під час якого змушений був купувати ліки та медичні препарати, на що витратив 900 грн.; також, позивач поніс витрати на оплату послуг евакуатора в розмірі 1300 грн.; то з метою захисту законних прав позивача завдана йому шкода, а саме: матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, в сумі 37246 грн. 00 коп., франшиза в сумі 500 грн. 00 коп., шкода, заподіяна ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в сумі 900 грн. 00 коп., витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 1300 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на те, що протиправними винними діями відповідача позивачу завдано душевних страждань у виді тривалих негативних переживань з моменту ДТП по даний час, в т.ч. через необхідність проходити курс лікування, неможливості тривалий час використовувати власний транспортний засіб, який необхідний позивачу для здійснення підприємницької діяльності, необхідності докладати значні додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, то моральну шкоду з урахуванням глибини і тривалості страждань позивача, значного зниження якості його життя, вимог розумності і справедливості суд оцінює в розмірі 20000 грн. і визнає за необхідне стягнути з відповідача з метою захисту законних прав позивача.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

-копією постанови Гайсинського районного суду від 05.10.2017 р., відповідно до якої 11.01.2016 р. о 09-30 год. на 482 км. + 50 м. автодороги М-12 відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п.12.1. ПДР України на заокругленні дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, через що допустив виїзд на зустрічну смугу руху і зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пошкодив його, в зв`язку з чим ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, але справу закрито в зв`язку із закінченням передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративних стягнень; такий висновок зроблено судом з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , висновку судової автотехнічної експертизи № 480а від 15.08.2016 р., згідно з яким у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.1. ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; формально в даній дорожньо-транспортноій ситуації технічна можливість попередження даної пригоди у водія автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 полягали у виконанні вимог п.12.3. ПДР України, у випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючий на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення не загальмований, питання про технічну можливість у водія автомобіля, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає змісту, оскільки ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення; причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія автомобіля «Форд-Транзит» ОСОБА_2 вимогам п.12.1. ПДР України; висновку судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 204а від 09.06.2017 р., за яким у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.1. ПДР України; у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам п.12.1. ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП; при цьому, судом не було взято до уваги заперечення ОСОБА_2 вини і висновок автотехнічного дослідження № 799/16-21 від 07.04.2016 р. через їх спростування матеріалами справи, в т.ч. вищевказаними висновками судових експертиз, та узгодженими з ними показаннями свідків (а.с.а.с.28, 29 т.1);

-висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р., за яким вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку складає 86746,76 грн. (а.с.9-26, 93-117 т.1);

-показаннями експерта ОСОБА_6 , який вказав, що він проводив експертне автотоварознавче дослідження і складав за результатами його проведення висновок № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р. у відповідності до діючого на той момент ЦПК України, вимогами якого не передбачалося зазначення у висновку про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок; таким чином, ним було дотримано вимог діючого на той момент законодавства, а тому він вважає свій висновок правдивим і законним;

-полісом АЕ/2953064 від 04.03.2015 р., за яким цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «СК «КРАЇНА» (термін дії з 25.04.2015 р. по 24.04.2016 р.), ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. - за шкоду заподіяну майну, 100000 грн. - за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, 500 грн. франшиза (а.с.27 т.1);

-висновком експерта № 35 від 12.02.2016 р., згідно з яким внаслідок ДТП 11.01.2016 р. ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забою та забійної рани правого колінного суглобу (а.с.30, 31 т.1);

-листками непрацездатності № 247192, № 557323 та направленням на консультацію в діагностичні кабінети, в лабораторії та результат обстежень щодо ОСОБА_1 (а.с.33-35, 118-120 т.1);

-постановою про закриття кримінального провадження № 000024 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України (а.с.32 т.1);

-квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 17.02.2016 р., згідно з яким ОСОБА_1 поніс витрати на оплату послуг евакуатора в розмірі 1300 грн. (а.с.38, 88, 89 т.1);

-чеками на придбання медичних препаратів № 370199 від 23.01.2016 р., № 639235 від 13.01.2016 р., № 0074 від 27.01.2016 р., № 200187 від 25.01.2016 р, № 0213 від 11.01.2016 р. (а.с.37, 91 т.1);

-повідомленням ПАТ «СК «КРАЇНА» від 17.01.2018 р. № 497, за яким ПАТ «СК «КРАЇНА» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 49500 грн. (а.с.39 т.1);

-випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за якою ОСОБА_1 є фізичною осібою-підприємцем (а.с.40 т.1);

-фото-таблицями місця ДТП (а.с.166-168 т.1, а.с.7а-7в, 39-41 т.2);

-висновками судових автотехнічних експертиз № 37а від 05.02.2016 р. та № 480а від 15.08.2016 р., згідно з якими у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; формально в даній дорожньо-транспортноій ситуації технічна можливість попередження даної пригоди у водія автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 полягали у виконанні вимог п.12.3. ПДР України, у випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючий на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення не загальмований, питання про технічну можливість у водія автомобіля, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає змісту, оскільки ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення; причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія автомобіля «Форд-Транзит» ОСОБА_2 вимогам п.12.1. ПДР України (а.с.69-71 з матеріалів кримінального провадження № 000024 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України, а.с.70-76 з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 129/1073/16-п (провадження по справі № 3/129/1/2017) щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, а.с.174-178 т.1, а.с.52-56 т.2);

-висновком експерта від 17.05.2021 р. № СЕ-19/102-21/3374-АВ, за яким вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП 11.01.2016 р., станом на час виконання експертизи (17.05.2021 р.) становить 53923,52 грн., а вартість відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП 11.01.2016 р., станом на час виконання експертизи (17.05.2021 р.) становить 77024,34 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали та складові частини (а.с.а.с.86-109 т.2);

-оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 129/1073/16-п (провадження по справі № 3/129/1/2017) щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП;

-оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 000024 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України.

При визначенні розміру матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП, враховуючи наявність висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р., за яким вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку складає 86746,76 грн. (а.с.9-26, 93-117 т.1), та висновку експерта від 17.05.2021 р. № СЕ-19/102-21/3374-АВ, за яким вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП 11.01.2016 р., станом на час виконання експертизи (17.05.2021 р.) становить 53923,52 грн., а вартість відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП 11.01.2016 р., станом на час виконання експертизи (17.05.2021 р.) становить 77024,34 грн. з урахуванням ПДВ на матеріали та складові частини (а.с.а.с.86-109 т.2), суд визнає за необхідне визначити, що розмір матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження під час ДТП 11.01.2016 р., повинен складати у визначеному експертним автотоварознавчим дослідженням № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р. розмірі в сумі 86746,76 грн., оскільки це експертне автотоварознавче дослідження виконано 01.03.2016 р. щодо на той час ще не відремонтованого автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 , а судова автотоварознавча експертиза виконана 17.05.2021 р. щодо цього ж автомобіля, але який на той час вже був відремонтований, то, враховуючи, що частину визначеного судом цього матеріального збитку (шкоди) в сумі 49500 грн. позивачу відшкодовано ПАТ «СК «КРАЇНА», а тому його решта (86746,76 грн. - 49500 грн.) в сумі 37246 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Суд не бере до уваги та відхиляє висновок автотехнічного дослідження № 799/16-21 від 07.04.2016 р. (а.с.169-172 т.1, а.с.47-50 т.2) про те, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 продовжував рух та спрямував свій автомобіль за межі проїзної частини дороги, що і спричинило виникнення ДТП, через його спростування висновками судових автотехнічних експертиз № 37а від 05.02.2016 р. та № 480а від 15.08.2016 р., згідно з якими у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобілем «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.1. ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; формально в даній дорожньо-транспортноій ситуації технічна можливість попередження даної пригоди у водія автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 полягали у виконанні вимог п.12.3. ПДР України, у випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючий на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення не загальмований, питання про технічну можливість у водія автомобіля, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає змісту, оскільки ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення; причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія автомобіля «Форд-Транзит» ОСОБА_2 вимогам п.12.1. ПДР України (а.с.69-71 з матеріалів кримінального провадження № 000024 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України, а.с.70-76 з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 129/1073/16-п (провадження по справі № 3/129/1/2017) щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, а.с.174-178 т.1, а.с.52-56 т.2); і висновком судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 204а від 09.06.2017 р., за яким у дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.12.1. ПДР України; у дорожній ситуації, що склалася, з технічної точки зору невідповідність дій водія автомобіля «Форд-Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам п.12.1. ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП (а.с.97-100 з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 129/1073/16-п (провадження по справі № 3/129/1/2017) щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП).

Заперечення відповідача і його представника про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування майнової та моральної шкоди через винуватість саме позивача в ДТП, який рухався по зустрічній смузі руху з великою швидкістю і всупереч вимог п.12.3. ПДР України не прийняв міри щодо зниження швидкості аж до повної зупинки свого автомобіля, тобто, не гальмував в момент виникнення небезпеки, а також не мав права маневрувати, є необгрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються викладеними вище доказами, насамперед, висновками судових автотехнічних експертиз № 37а від 05.02.2016 р. та № 480а від 15.08.2016 р., висновком судової комісійної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 204а від 09.06.2017 р., й міркуваннями про те, що відповідно доп.12.1. ПДР України водій ОСОБА_2 на заокругленні дороги повинен був вибрати безпечну швидкість руху, врахувати дорожню обстановку (ожеледицю), щоб не допустити виїзду на зустрічну смугу руху і зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку. Крім того, суд відхиляє твердження відповідача і його представника про неправильно вибрану швидкість руху автомобіля позивачем як причину ДТП, оскільки позивач це заперечує, а доказів про перевищення ним швидкості суду не надано.

Також, суд не бере до уваги та відхиляє твердження відповідача і його представника про недопустимість доказу, - висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 від 01.03.2016 р., за яким визначена вартість заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ-2114» д.н.з. НОМЕР_2 матеріального збитку, - з огляду на не відповідність його змісту вимогам ст.102 ЦПК України через не зазначення у ньому про те, що експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, оскільки на час проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 111Е-02/16 (з по 01.03.2016 р.) діяли вимоги ст.66 ЦПК України (в редакції 2004 р.), які не передбачали зазначення у висновку експертного автотоварознавчого дослідження про те, що експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, в разі незгоди з вказаним висновком відповідач і його представник мали право в підготовчому засіданні заявити про призначення зазначеної експертизи судом, однак цього не зробили.

Також, суд не бере до уваги та відхиляє твердження відповідача і його представника пробезпідставність вимог позивача про відшкодування витрат на лікування в розмірі 900 грн. через те що, відповідно до історії хвороби ОСОБА_1 останній перебував на лікуванні з 11 по 21 січня 2016 р., однак ним не надано листків призначень з історії хвороби ОСОБА_1 щодо необхідності у придбанні ліків та витратних матеріалів, а надані суду фіскальні чеки з аптек датовані після 23.01.2016 р., оскільки відповідно до листків непрацездатності № 247192, № 557323 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 11.01.2016 р. по 21.01.2016 р., на амбулаторному лікуванні з 22.01.2016 р. по 11.02.2016 р., а чеки на придбання медичних препаратів № 370199 від 23.01.2016 р., № 639235 від 13.01.2016 р., № 0074 від 27.01.2016 р., № 200187 від 25.01.2016 р, № 0213 від 11.01.2016 р. видані в період перебування позивача на стаціонарному та амбулаторному лікуванні (а.с.33, 34, 37, 91, 119, 120 т.1).

Крім того, суд не бере до уваги та відхиляє твердження відповідача і його представника пробезпідставність вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. через відсутність належних доказів заподіяння такої шкоди (відсутні об`єктивні підстави щодо тривалого перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, відсутні листки призначень з історії хвороби ОСОБА_1 щодо потреби у використанні певних лікарських засобів і т.і.) і не підтвердження доказами посилання позивача на емоційні страждання через пошкодження його автомобіля як підставу для відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що протиправними винними діями відповідача позивачу завдано душевних страждань у виді тривалих негативних переживань з моменту ДТП по даний час, в т.ч. через необхідність проходити курс лікування, неможливості тривалий час використовувати власний транспортний засіб, який необхідний позивачу для здійснення підприємницької діяльності, необхідності докладати значні додаткові зусилля для відновлення пошкодженого майна, а тому визначена судом моральна шкода складає 20000 грн., її розмір не виходить за межі заявлених вимог і відповідає рівню, характеру та тривалості моральних страждань позивача.

Вирішуючи питання про судові витрати суд визнає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на підставі ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати пропорційно до суми задоволених судом позовних вимог, а саме: 63 грн. 96 коп. витрат, пов`язаних з направленням телеграми, які підтверджуються квитанцією від 18.02.2016 р. (а.с.36, 90 т.1); 850 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, які підтверджуються квитанцією від 24.02.2016 р. № 0.0.511283066.2 (а.с.92 т.1); 1015 грн. 20 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи, які підтверджуються платіжним дорученням № 34 від 06.05.2021 р. (а.с.126, 127 т.2); 2466 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, які підтверджуються квитанціями від 02.03.2018 р. № 21675 та № 21709 (а.с.1, 1а т.1).

Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 37246 (тридцять сім тисяч двісті сорок шість) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , франшизу в сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в сумі 900 (дев`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), жителя АДРЕСА_2 , судові витрати, а саме: 63 грн. 96 коп. витрат, пов`язаних з направленням телеграми; 850 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження; 1015 грн. 20 коп. витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи; 2466 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: