Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФІНФОРС» (ідентифікаційний код: 41717584) суму боргу за кредитним договором «351149-А» від 25.08.2018 року в розмірі 9 569 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 55 коп. із яких: 6 905,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2 663, 65 грн. нараховані проценти, та витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН», було укладено електронний кредитний договір «351149-А». Згідно із зазначеним Договором відповідач отримав від ТОВ «СС ЛОУН» кредит у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. для власних потреб на строк до 22.09.2018 за стандартною процентною ставкою 1,33 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, (пп.2.1.1 - 2.1.3 Договору). Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі на вказану ним банківську картку, (копії витягу з реєстру виданих позик, скрін-шотів з особистого кабінету відповідача - додаються)

Підписання даного договору з відповідачем відбувалося в електронному вигляді.

При реєстрації відповідача 25.08.2018 року йому було згенеровано особистий цифровий підпис. Цим підписом відповідач надав пряму та безумовну згоду із умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН».

У встановлений термін 22.09.2018 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, проте в подальшому відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 27 додаткових угод до зазначеного кредитного договору (пролонгацій). Так, додатковою угодою №27 від 02.04.2019 було продовжено строк дії договору до 12.04.2019 року.

Умовами додаткових угод до кредитного договору (пролонгації), сторони узгодили, що період дії продовження кредитного договору по 12.04.2019 року позичальник сплачує кредитору проценти за звичайною процентною ставкою 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 478,80%.

У встановлений строк повернення кредиту 12.04.2019 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 6 509,90 грн.- за тілом кредиту та 2 663,65 грн. нараховані проценти.

Зазначає, що 25.06.2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" було укладено договір факторингу №, згідно з яким ТОВ «СС ЛОУН» відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором «351149-А» від 25.08.2018 року на загальну суму 9 569,55 грн.

Таким чином, згідно договору факторингу позивач викупив у ТОВ «СС ЛОУН» всі грошові вимоги стосовно відповідача та набув право стягувати їх з боржників.

ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист від 25.06.2019 року про відступлення права грошової вимоги за договором «351149-А2 від 25.08.2018 року ТОВ «ФІНФОРС».

На підставі наведеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 14.01.2022, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 128).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 10.02.2022 року о 11 год. 00 хв. з викликом сторін (а.с.129, 130). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов.

09.02.2022 року на електронну адресу суду представником позивача адвокатом Клюєвою І.С. надіслано відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують наявність у ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги до ОСОБА_1 відповідно право на позов взагалі відсутнє.

Позивачем не надано належних доказів перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону та положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України».

Зазначає, що позивачем не доведений факт укладання з відповідачем договору позики, а також перерахування коштів на рахунок останнього, тому підстави для задоволення позову відсутні.

З цих підстав просить у задоволенні позову ТОВ «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.136-143).

10.02.2022 року розгляд справи відкладено на 02.03.2022 року о 11 год. 00 хв. в зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності.

02.03.2022 року розгляд справи відкладено на 18.04.2022 року о 13 год. 00 хв. в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

18.04.2022 року в зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 05.05.2022 року о 13 год. 00 хв.

05.05.2022 року в судове засідання позивач не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.3-зворот).

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, натомість подано заву якою просять розгляд справи провести без участі сторони відповідача, у задоволенні позовних вимог просять відмовити у повному обсязі (а.с.155).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Так судом встановлено, що 25.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №351149-А т(а.с.27-33).

Як встановлено кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.ccloan.ua в тому числі https://www.ccloan.ua/vuridichna-informatsiya/.

Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає Закону України «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону.

Враховуючи те, що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства.

Згідно із зазначеним Договором ОСОБА_1 отримав від ТОВ «СС ЛОУН» кредит у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. для власних потреб на строк до 22.09.2018 за стандартною процентною ставкою 1,33 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, (пп.2.1.1 - 2.1.3 Договору). Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі на вказану ОСОБА_1 банківську картку. Копії витягу з реєстру виданих позик, скрін-шотів з особистого кабінету відповідача (а.с.16-26,91).

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, проте в подальшому відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 27 додаткових угод до зазначеного кредитного договору (пролонгацій). Так, додатковою угодою №27 від 02.04.2019 було продовжено строк дії договору до 12.04.2019 року (а.с.34-89). Умовами додаткової угоди до кредитного договору (пролонгації), сторони узгодили, що період дії продовження кредитного договору по 12.04.2019 року позичальник сплачує кредитору проценти за звичайною процентною ставкою 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 478,80% (а.с.88-89).

У встановлений строк повернення кредиту 12.04.2019 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 6 509,90 грн.- за тілом кредиту та 2 663,65 грн. нараховані проценти, що підтверджено відповідною довідкою ТОВ «СС ЛОУН» від 25.06.2019 року №25/06-С (а.с.90).

25.06.2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" було укладено договір факторингу №, згідно з яким ТОВ «СС ЛОУН» відступило на користь ТОВ «ФІНФОРС» в тому числі і право вимоги за кредитним договором між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 «351149-А» від 25.08.2018 року на загальну суму 9 569,55 грн.(а.с.112-120).

ТОВ «СС ЛОУН» направив ОСОБА_1 лист від 25.06.2019 року про відступлення права грошової вимоги за договором «351149-А2 від 25.08.2018 року ТОВ «ФІНФОРС» (а.с.121).

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частина 2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 546 ЦК України передбачає, що одним з видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами статті 552 ЦК України визначено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Як вбачається з частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 статті 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону, у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами статті 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як встановлено судом, 25.06.2019 ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист про продаж його боргу ТОВ «ФІНФОРС».

Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «ФІНФОРС» набув право вимоги до ОСОБА_1 .

Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини, та у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором порушено майнові права ТОВ «ФІНФОРС».

Згідно, з огляду на положення частини 1 статті 612 ЦК України, станом на 25 червня 2019 року відповідач порушила умови договору, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем зобов`язання за договором, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи і тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму розмірі 9 569 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 55 коп. При цьому доводи сторони відповідача, які викладені у відзиві суд вважає необґрунтованими, з наведених вище мотивів.

Крім того, оскільки позовні вимоги задоволено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (ідентифікаційний код: 41717584) суму боргу за кредитним договором «351149-А» від 25.08.2018 року в розмірі 9 569 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 55 коп. із яких: 6 905 (шість тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 90 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2 663 (дві тисячі шістсот шістдесят три) грн. 65 коп. нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (ідентифікаційний код: 41717584) судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 09.05.2022 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», ідентифікаційний код: 41717584, (місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення виготовлено 09.05.2022.

Суддя М. О. Вітківський