Постанова

Іменем України

03 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 727/11394/19

провадження № 61-4317св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2021 року у складі судді Смотрицького В. Г. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Владичана А. І., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком. Батьки розлучилися у 1999 році.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності йому - 1/3 частка та ОСОБА_3 - 2/3 частки.

На даний час він постійно проживає в м. Кривому Розі, хоча до 2016 року був зареєстрований з батьком в спірній квартирі. З метою оформлення батьком субсидії, 22 квітня 2016 року він знявся з реєстрації з квартири.

Позивач посилався на те, що у нього з батьком були добрі та довірливі стосунки, він постійно підтримував з ним зв`язок та приїжджав до нього двічі на рік. За його проханням сусіди та його друзі постійно навідували батька.

До 2017 року стан здоров`я його батька був задовільний.

З 2017 року батько захворів на онкологічне захворювання, однак самостійно отримував лікування й сам себе обслуговував, ходив на базар, готував їжу, прав речі, їздив на дачу, водив автомобіль.

На травневі свята 2019 року, під час його перебування у батька, у гості прийшла ОСОБА_2 . Батько розповів йому, що це знайома, на питання про серйозність намірів на спільне життя відповів заперечливо.

У вересні 2019 року батько повідомив, що йому стає гірше, тому він попросив друзів-лікарів, які живуть неподалік, щоб вони частіше його провідувати, що вони і робили, навідуючи батька по черзі, майже кожного дня.

На початку жовтня 2019 року батько перестав відповідати на його дзвінки, йому передзвонила відповідач та сказала, що батько вже не встає і не розмовляє.

Позивач зазначав, що відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1919 Чернівецького обласного клінічного онкологічного диспансеру від 02 серпня 2019 року, згідно з морфологічного висновку № 1267-68 з 29 січня 2019 року у батька встановлено діагноз: Ca (ацинарна аденокарцинома) - злоякісне новоутворення простати, IV стадія, метастази в кістки скелету, анемія, стан після гормонотерапії та бісфосфанатів. Проведене дослідження за допомогою комп`ютерного томографа 07 лютого 2019 року також вказує на злоякісне утворення.

Аналогічний діагноз та інформація зазначені у висновку Чернівецького обласного клінічного онкологічного диспансеру від 02 жовтня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_3 відвідав поліклініку Чернівецького обласного онкоцентру 02 жовтня 2019 року, де йому встановлено вищезазначений діагноз і больовий синдром, рекомендовано: амбулаторне лікування за місцем проживання, районкологу вирішити питання про призначення наркотичних знеболюючих.

Тобто з початку 2019 року його батько хворів на прогресуюче, підтверджене медичними документами онкологічне захворювання, IV стадії з метастазами у кістки скелету, клінічна група IV.

З 21 лютого 2019 року у батька спостерігався виражений больовий синдром, у зв`язку з чим відповідач подала заяву до директора Комунального некомерційного підприємства (далі - КНП) «Міська поліклініка № 2» про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів і виконання призначень, та батьку призначено наркотичний препарат трамадол. У медичній інструкції до вказаного лікарського засобу зазначено, що трамадол - це центрально-активний опіоїдний анальгетик, має змішаний механізм дії, застосовується для лікування помірного та сильного болю. Найчастішими побічними реакціями є порушення сну, делірій, тривожність, сплутаність свідомості, нічні кошмари, галюцинації. Побічні реакції з боку психіки після застосування трамадолу можуть відрізнятися за характером та інтенсивністю. До таких реакцій належать: зміна настрою (зазвичай ейфорія, іноді - дисфорія), зміна активності (зазвичай зниження, іноді - підвищення), зміна когнітивних функцій і сприйняття (наприклад, процес прийняття рішення, розлади сприйняття). Тривале застосування трамадолу може призвести до виникнення залежності.

15 жовтня 2019 року він приїхав у м. Чернівці та застав батька у важкому стані: він був не здатний підвестись з ліжка та не міг розмовляти. За ним доглядав його двоюрідний брат.

Згодом у квартиру прийшла відповідач і повідомила йому, що 11 вересня 2019 року вона зареєструвала шлюб з його батьком та після його смерті буде претендувати на частину належного йому майна.

ОСОБА_1 уважав, що батько не міг дати вільну згоду на укладення шлюбу, оскільки хворів на онкологічне захворювання з 2017 року, а з січня 2019 року в нього діагностовано IV стадію, з вираженим больовим синдромом, призначався знеболювальний наркотичний препарат трамадол. Волевиявлення батька не могло бути вільним внаслідок введення його в оману відповідачем щодо дійсності її намірів створити саме сім`ю та мати сімейні права і обов`язки, про що свідчить роздільне проживання відповідача та його батька.

Відповідач скористалась важким станом здоров`я батька та уклала з ним фіктивний шлюб з метою успадкування після його смерті частини належного йому майна. Більше того, саме у вересні батько по телефону почав скаржитись, що йому стає гірше. Тому погіршення стану здоров`я батька також безперечно впливало на здатність прийняття ним усвідомлених та адекватних рішень, зокрема на виявлення вільної згоди на укладення шлюбу.

Відповідач не мала реального наміру створення сім`ї з його батьком та набути прав та обов`язків подружжя, тому вказаний шлюб є фіктивним.

На час його перебування у батька в травні та в жовтні 2019 року особистих речей та одягу ОСОБА_4 у квартирі не було. Сусіди повідомили, що відповідач останні півроку заходила до батька, але спільно з ним не проживала.

ОСОБА_4 не планувала створювати сім`ю з його важкохворим батьком, а мала на меті лише корисливий мотив успадкувати частину його квартири. У зв`язку з невиліковною онкологічною хворобою батька, очевидним є те, що була відсутня свідома вільна згода його батька на реєстрацію шлюбу, а волевиявлення внаслідок введення в оману не було вільним.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним шлюб, укладений 11 вересня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів наявності підстав для визнання шлюбу, укладеного 11 вересня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , недійсним. Суд вважав, що позивачем не надано доказів абсолютної неспроможності ОСОБА_3 в момент реєстрації шлюбу розуміти значення своїх дій. Сам по собі факт наявності у ОСОБА_3 тяжкої хвороби не є достатнім доказом його неспроможності в межах, необхідних для волевиявлення на укладення шлюбу, та не спростовує презумпцію його психічного стану.

Районний суд взяв до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 21/К від 26 жовтня 2021 року, проведеного КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», в якому зазначено, що визначити психічний стан ОСОБА_3 у період укладання шлюбу 11 вересня 2019 року та зробити експертні висновки не надається можливим.

При цьому суд не взяв до уваги висновок експерта № 046 від 30 червня 2020 року, проведеного Комунальною медичною установою (далі - КМУ) «Обласне бюро судово-медичної експертизи», оскільки вважав його необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 травня 2022 року заяву представника ОСОБА_4 - адвоката Загарії О. Д. про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані із проведенням повторної комісійної судово-психіатричної експертизи у розмірі 19 404,69 грн.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції надав належну оцінку доказам у справі, показанням свідків та поясненням ОСОБА_2 про те, що вона з ОСОБА_3 були знайомі задовго до шлюбу, з лютого 2018 року почали тісно спілкуватися та разом відвідувати друзів, у них склалися фактичні шлюбні відносини. Такі обставини підтверджені показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні в суді першої інстанції, спільними фотознімками. У період хвороби ОСОБА_3 саме відповідачка здійснювала за ним догляд, купувала ліки і після його смерті організовувала поховання та оплачувала поминальний обід, що підтверджується повідомленням МКП «Спецкомбінат» та довідки № 1 від 25 листопада 2019 року.

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про фіктивність шлюбу та зазначив, що маючи добрі та довірливі стосунки з батьком, у батька не було б підстав приховувати намір укладення шлюбу, оскільки таке неповідомлення батьком свого сина, не свідчить про фіктивність укладеного шлюбу без наміру створити сім`ю, так як це було особисте життя особи і його бажання, і не повідомлення даного факту позивачу не може ставити під сумнів законність укладеного шлюбу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що його батько не міг дати вільну згоду на укладення шлюбу, оскільки хворів на онкологічне захворювання з 2017 року. З січня 2019 року йому діагностовано 4 стадію з вираженим больовим синдромом та метастазами у кістки скелету, клінічна група 4, призначався знеболювальний препарат трамадол. Зазначене свідчить про те, що його волевиявлення не могло бути вільним внаслідок введення його в оману відповідачкою щодо дійсності її намірів створити сім`ю та мати сімейні права та обов`язки, про що свідчить роздільне проживання відповідачки та його батька.

Вважає, що фактичними обставинами справи встановлено відсутність справжніх сімейних стосунків. Отже, шлюб є фіктивним. Укладаючи шлюб, ОСОБА_4 мала намір отримати право на спадщину.

Судами попередніх інстанцій безпідставно не взято до уваги висновки первинної експертизи № 046 від 30 червня 2020 року, проведеної КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи».

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 750/6471/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16-ц, від 24 червня 2019 року у справі № 760/15645/15-ц та від 01 липня 2021 року у справі № 295/472/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує неправильне застосування апеляційним судом норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2022 року ОСОБА_4 подала відзив на касаційну скаргу, у якому вказує, що скаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Зазначає, що позивач не довів належними, достовірними та достатніми доказами фіктивності укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шлюбу з підстав відсутності наміру створити сім`ю, а його доводи ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях та перекручуванні фактів.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У травні 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2022 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (том 1, а. с. 12).

11 вересня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, актовий запис № 1720, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (том 1, а. с. 46).

Відповідно до повідомлення Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16 січня 2020 року та копії заяви про державну реєстрацію шлюбу від 07 серпня 2019 року, реєстрація шлюбу проведена в приміщенні Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Крім того, заява про державну реєстрацію шлюбу від 07 серпня 2019 року подана ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та прийнята спеціалістом Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (том 1, а. с. 99, 100).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (том 1, а. с. 53).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_1 - 1/3 частка квартири, ОСОБА_3 - 2/3 частки квартири, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (том 1, а. с. 15).

Відповідно до довідки Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства ( далі -КЖРЕП) №5 у спірній квартирі був зареєстрований ОСОБА_3 (том 1, а. с. 14).

У виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 1919 Чернівецького обласного клінічного онкологічного диспансеру від 02 серпня 2019 року у ОСОБА_3 встановлено діагноз: Ca (ацинарна аденокарцинома) - злоякісне новоутворення простати, IV стадія, метастази в кістки скелету, анемія, стан після гормонотерапії та бісфосфанатів (том 1, а. с. 18).

Згідно із висновком Чернівецького обласного клінічного онкологічного диспансеру від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_3 відвідав поліклініку Чернівецького обласного онкоцентру 02 жовтня 2019 року, де йому встановлено вищезазначений діагноз і больовий синдром, рекомендовано: амбулаторне лікування за місцем проживання, районкологу вирішити питання про призначення наркотичних знеболюючих (том 1, а. с. 16).

21 лютого 2019 року ОСОБА_2 подала заяву до директора КНП «Міська поліклініка № 2» про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів і виконання призначень лікаря (том 1, а. с. 20).

У листі призначень зазначено, що ОСОБА_3 призначено препарат наркотичного засобу трамадол (том 1, а. с. 21).

Зазначене підтверджується повідомленням КНП «Міська поліклініка № 2», згідно з яким ОСОБА_3 рекомендовано прийом трамадолу на ніч та виписано рецепт № 218680 форми № 3 на придбання лікарського засобу в аптечній мережі (том 1, а. с. 57).

Відповідно до висновку експерта № 046 від 30 червня 2020 року, за наслідками експертизи за матеріалами справи, проведеної Комунальною медичною установою (далі -КМУ) «Обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2020 року, «в момент реєстрації шлюбу 11 вересня 2019 року ОСОБА_3 страждав психічним захворюванням у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС змішаного (інтоксикаційного та гіпоксичного) ґенезу. За своїм психічним станом в момент реєстрації шлюбу 11 вересня 2019 року, ОСОБА_3 не міг надати вільну згоду на укладення шлюбу та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» наявне у ОСОБА_3 психічне захворювання відноситься до категорії тяжких психічних розладів. По даним представленої медичної документації підтверджується призначення ОСОБА_3 ряду знеболюючих препаратів та прийом деяких з них, що опосередковано свідчить про його незадовільний загальний, в тому числі і психічний стан здоров`я. Наявність загального онкологічного захворювання та больового синдрому різного ступеню вираженості здійснювало негативний вплив на психічний стан ОСОБА_3 . Відсутність та наявність лікування знеболюючими препаратами не покращувало психічний стан ОСОБА_3 » (том 1, а. с. 143-161).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 травня 2021 року у справі призначено повторну комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 21/К від 26 жовтня 2021 року, проведеного КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (том 2, а. с. 63-72), «враховуючи малоінформативність медичних записів щодо оцінки психічного стану ОСОБА_3 , протиречивість показів свідків, визначити психічний стан ОСОБА_3 у період укладання шлюбу 11 вересня 2019 року та зробити експертні висновки не надається можливим».

В мотивувальній частині зазначеного висновку вказано, що в медичній документації відсутні записи щодо оцінки психічного стану ОСОБА_3 . Покази свідків різняться щодо описів психічного стану та поведінки ОСОБА_3 у період близький до укладення шлюбу. У наданих та проаналізованих матеріалах відсутні дані для верифікації (експертної оцінки) психічного стану та надання експертних висновків.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (частини перша-друга статті 24 СК України).

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (частина перша статті 40 СК України).

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю (частина третя статті 40 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (стаття 42 СК України).

До вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу (частина перша статті 20 СК України).

Тлумачення норм СК України свідчить, що в СК закріплено три види недійсності шлюбу, який: (а) є недійсним в силу вказівки закону (стаття 39); (б) визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40); (в) може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41).

У статті 42 СК України законодавцем визначено коло осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. У зв`язку з тим, що в цьому разі вказується про звернення особи з позовом до суду, то можна зробити висновок, що стаття 42 СК України стосується лише двох видів недійсного шлюбу, а саме шлюбу, який: визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40 СК України); може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41 СК України). Шлюб, який є недійсним (стаття 39 СК України), не потребує звернення особи до суду з відповідним позовом, оскільки його недійсність визначається безпосередньо законом. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають, зокрема, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Тобто у разі пред`явлення позову особою, яка вважає, що були порушені її права у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу слід встановити в чому таке порушення полягає.

Позивач зазначав, що його право порушене, оскільки він позбавлений можливості успадкувати належну його батьку частку у квартирі АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадщини після його смерті.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина перша, друга статті 89 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , яка була допитана як свідок, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно проводили час, разом відпочивали, були поєднані спільним побутом, вели спільне господарство, що підтверджується фотографіями, наявними у матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_2 здійснювала догляд за хворим ОСОБА_3 та його поховання.

Судами попередніх інстанцій не встановлено жодних ознак психічних розладів у ОСОБА_3 на момент укладення шлюбу, що свідчить про його добровільність та укладення при усвідомленні своїх дій.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суди першої та апеляційної інстанцій відхилили висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) № 046 від 30 червня 2020 року, проведеного Комунальною медичною установою (далі -КМУ) «Обласне бюро судово-медичної експертизи», у якому зазначено, що в момент реєстрації шлюбу 11 вересня 2019 року ОСОБА_3 страждав психічним захворюванням у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС змішаного (інтоксикаційного та гіпоксичного) ґенезу.

При цьому суди взяли до уваги висновок повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта № 21/К від 26 жовтня 2021 року, проведеного КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»), у якому зазначено, що враховуючи малоінформативність медичних записів щодо оцінки психічного стану ОСОБА_3 , протиречивість показів свідків, визначити психічний стан ОСОБА_3 у період укладання шлюбу 11 вересня 2019 року та зробити експертні висновки не надається можливим.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відхилення висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 046 від 30 червня 2020 року, оскільки відповідно до частини першої статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта № 046 від 30 червня 2020 року мотивоване в судовому рішенні суду першої інстанції та зазначено, що вказаний висновок є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи. Натомість висновок повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта № 21/К від 26 жовтня 2021 року виконаний на підставі усіх наявних у справі доказів, містить відповідну оцінку показань свідків та відомостей, наявних у медичній документації щодо стану психічного здоров`я померлого ОСОБА_3 .

З огляду на зазначене, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення прозову про визнання недійсним шлюбу, укладеного 11 вересня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є правильними, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому в матеріалах справи відсутні медичні документи або інші відомості, які б підтверджували той факт, що на момент реєстрації шлюбу 11 вересня 2019 року ОСОБА_3 страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і (або) не міг керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання недійсним шлюбу, укладеного 11 вересня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилання ОСОБА_1 на застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 750/6471/15-ц (61-12574св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16-ц (провадження № 61-33645св18), від 24 червня 2019 року у справі № 760/15645/15-ц (провадження № 61-21104св18) та від 01 липня 2021 року у справі № 295/472/18 (провадження № 61-11734св20) колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаних справах встановлені інші фактичні обставини, відмінні від справи № 727/11394/19, та інші підстави позову, що у свою чергу призводить до іншого матеріально-правового регулювання спірних відносин. Крім того, доводи ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлення обставин справи та оцінки ними доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів попередніх інстанцій.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

З огляду на те, що касаційна скарга залишається без задоволення, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 грудня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк