Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/103/22
Провадження №: 2/332/1376/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Лебединській К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню..

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис № 58337 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 19079 грн. 40 коп. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим Кирилом Костянтиновичем 24.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. За таких підстав, у позові позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати пов`язані із правовою допомогою.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі з підстави необгрунтованості, а також просить відмовити позивачу у задоволені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень через те, що ці витрати не є співмірними із складністю справи, крім того, позивачем не надано підтверджень щодо оплати коштів адвокату.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловичу судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, через канцелярію суду надав копії документів виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 було укладено договір № 853196959 відповідно до якого надано позивачу кредит у сумі 6660 гривень строком на 30днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 49, 80 % (а.с.15).

У відповідності до копії свідоцтва серії про шлюб НОМЕР_1 виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро за актовим записом № 1121 встановлено, що 11.08.2021 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.12).

24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, вчинено виконавчий напис № 58337 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року в загальній сумі в розмірі 19079 грн. 40 коп.., яка складається із заборгованості за сумою кредиту 6660 грн. 00 коп., 12369 грн. 40 коп. заборгованості по відсоткам, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манивео Швидка Фінансова допомога» відступило право вимоги за зазначеним Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», яке в свою чергу відступило право вимоги Товариству з обмеженоюФінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»на підставі договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року(а.с.14).

На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим Кирилом Костянтиновичем 24.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с.13)

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 58337 від 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичемстягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в загальній сумі в розмірі 19079 грн. 40 коп.., визнано незаконним та нечинним.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.

Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172.

Укладення 28.05.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 договору № 853196959 відповідно до якого , надано позивачу кредит у сумі 6660 гривень відбулося без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про відмову позивачу у задоволені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. До позовної заяви долучено копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір про надання правової допомоги від 07.12.2021 укладений між адвокатом Мухіною Л.С. та Сокур Д.О., копію угоди про оплату послуг адвоката від 07.12.2021 року, квитанцію № 41 від 07.12.2021 року у відповідності до якої ОСОБА_7 сплатила кошти за надання правової допомоги у сумі 5000 грн. 00 коп. (а.с.96-97,100-101, 103)

За таких підстав, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У порядку ст. 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні до суду позову та заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 1362 грн. та витрати пов`язані із правничою правовою допомогою у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 58337 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 19079 гривень 40 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1362 гривні 00 копійок та витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5000 гривень.

Повний текст рішення виготовлено 01.08.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко