Провадження № 2/742/22/22
Єдиний унікальний № 742/2205/20
РІШЕННЯ
28 липня 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство соціальної політики України про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу,
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на прострочення виконання Відповідачем проведення розрахунків за постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на червень 2020 року.
07.09.2020 від ОСОБА_1 надійшов відзив та 22.09.2020 заперечення на позовну заявупро стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в яких він не погоджується з викладеним у позовній заяві ТОВ «Чернігівгаз Збут» та вказує, що він сплачує підприємству постачальнику кошти в розмірі 50% суми, відповідно до встановленого тарифу на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2016, в якій адміністративний суд визнав незаконними дії Міністерства соціальної політики України щодо зняття його з державного реєстру осіб, що мають право на пільгу по 50 % знижці на сплату комунальних послуг, у тому числі за спожитий природний газ. Вказує, що 14.07.2020 Департаментом з виконання судових рішень Міністерства юстиції України було відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2016. 04.09.2020 це виконавче провадження, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчене у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Тому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Чернігівгаз Збут», як необґрунтованого і поданого до неналежного відповідача, а також в задоволенні позовних вимог відмовити.
22.09.2020 від ТОВ «Чернігівгаз Збут» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями та вказує, що на виконання вимог статті 102 БК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів:
- ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний реєстр осіб які мають право на пільги»,
- здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги (пункт 2 Порядку).
Згідно з пунктом 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення. З огляду на викладене позивач зазначає, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з газопостачання окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов`язаний здійснювати розрахунки з Газопостачальними підприємствами, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги. Так як відповідач відсутній в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, а тому ТОВ «Чернігівгаз Збут» не має правових підстав застосувати пільгу на 50% знижки по сплаті за спожитий природний газ.
На підставі клопотання відповідача протокольною ухвалою суду від 17.02.2021 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство соціальної політики України.
Надані відзив, відповідь на відзив та заперечення судом досліджено та долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити його в задоволенні.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та являється споживачем природного газу, з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Розділом ІІІ Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Згідно п. 4 Розділу І Правил та п. 1.3. Типового договору затвердженого Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору ( акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.
Відповідно до п. 1.1. Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.
Сторонами визнаний той факт, що між ними фактично виникли договірні відносини з приводу надання та споживання природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідно до розрахунку нарахувань позивача (на підставі даних про обсяги споживання наданих ПАТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку ОСОБА_1 виникла заборгованість за період 01.04.2018 р. по 30.06.2020 р. становить 14 996 грн. 15 коп. (а.с. 12).
Згідно витягу з електронного реєстру платежів ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач сплачує 50% від вартості спожитого газу (а.с.13-17).
Згідно довідки №129, виданої комітетом самоорганізації населення №4 мікрорайону М`ятно-дослідної станції, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Згідно зі статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Кабінет Міністрів України постановою від 24.12.2019 №1101 визнав такою, що втратила чинність з 01.01.2020 постанова Кабінету міністрів України від 04.03.2002 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".
Таким чином, до вирішення даних правовідносин суд застосовує "Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29 січня 2003 року, в редакції, чинній станом на 14.08.2021.
Так, згідно з вказаною Постановою, Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).
Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.
Відповідно до п. 3 вказаного Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи);
- організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги;
- ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, тощо.
Згідно з пунктом 4 Положення уповноважені органи з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію" і "Про захист персональних даних" мають право: отримувати від пільговиків документи, що підтверджують їх право на пільги; проводити перевірку достовірності поданих документів; отримувати відомості від пільговиків, а також від державних органів, де перебувають на обліку пільговики, підприємств та організацій, що надають послуги, житлово-експлуатаційних організацій; використовувати під час наповнення Реєстру інформацію з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги; надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції, а також органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування з метою надання пільг, передбачених законодавчими актами, пільговикам, Пенсійному фонду України (посадовим особам) та його органам для здійснення ними своїх повноважень.
Пунктом 5 Положення передбачено що заяви з документами, необхідними для включення до Реєстру інформації про пільговиків (після формування електронної справи), у паперовому вигляді передаються відповідному уповноваженому органу за зареєстрованим або фактичним місцем проживання пільговика не рідше ніж один раз на два тижні.
Якщо пільговик з поважних причин (хвороба, інвалідність тощо) самостійно не може звернутися до уповноваженого органу, посадової особи виконавчого органу або посадової особи центру надання адміністративних послуг, така особа вживає заходів для включення інформації про пільговика до Реєстру.
Якщо під час наповнення Реєстру використовується інформація з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку громадян, до Реєстру включається інформація про пільговика без його особистої участі (за винятком інформації, що міститься у базі персональних даних - Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків).
Підпунктом 1 п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги передбачено, що уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав усвоїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, йому не відшкодовуються
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство соціальної політики України про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Максим Циганко