печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2022 р. Суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Дослідне господарство «БІЛОКРИНИЦЬКЕ» інституту сільського господарства західного полісся національної академії аграрних наук України» до Національної академії аграрних наук України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у порядку цивільного судочинства звернувся в Печерського районний суд м. Києва з цивільним позовом до Національної академії аграрних наук України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії. Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами виник з приводу наказу про звільнення. Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Тобто, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Згідно з п. 1.1 Статуту ДП «ДГ «білокриницьке» ІСГЗП НААН України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інститут сільськогосподарського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук україни засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України», як органу управління державним майном. Пунктами 7.1 та 7.2 Статуту управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту. Управління Підприємством здійснюється його директором, який підзвітний Академії. Отже, питання, яке порушує позивач, стосується посадової особи державного підприємства. У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. За приписом ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. При цьому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10.04.2019 року по справі № 510/456/17, реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини. У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень. Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав. Як зазначив у своєму висновку ВС Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) cпори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень), належать до юрисдикції господарського суду за п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права. Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним. Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду та підлягає розгляду в порядку, визначеному ГПК України. Керуючись ст. 19, 186 ЦПК України, ст. 2, 4, 20, 45 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «БІЛОКРИНИЦЬКЕ» інституту сільського господарства західного полісся національної академії аграрних наук України» до Національної академії аграрних наук України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії - відмовити. Роз`яснити Державному підприємству «Дослідне господарство «БІЛОКРИНИЦЬКЕ» інституту сільського господарства західного полісся національної академії аграрних наук України» про право звернення з позовними вимогами до господарського суду. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Остапчук