Справа № 211/1224/22
Провадження № 2/211/2280/22
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( заочне )

05 серпня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні ним квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом його вселення до вказаної квартири та передачі ключів від квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував зі ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 20 08 1999 року, який розірваний 05 12 2017 року рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. Трикімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової сумісної власності йому та відповідачам кожному по 1/ 3 частини . ОСОБА_2 забрала ключі від квартири , він не має доступу до квартири та вимушений жити в орендованій квартирі. На неодноразові звернення до відповідачки про вселення , вона відповідає відмовою.

Ухвалою суду від 11 03 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Мельниченко Ю.В. надав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, не повідомили причини неявки, відзиву не подали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення правовідношення. Відповідно до наведених норм матеріального права, ЦК України, також передбачає захист порушеного права позивача у судовому порядку і визначає шлях поновлення цього права.

Статтею 1 ЖК України задекларовано, що громадяни України мають право на житло.

Згідно зі ст. 9 ч. 4 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Права власника житлового будинку, квартири, що визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

За змістом ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 перебував зі ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 05 12 2017 року ( а.с.8 копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Трикімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожному по 1/ 3 частини . ОСОБА_1 не має доступу до квартири , що порушує його право вільно володіти своїм майном.

Судом вставлено, що позивач позбавлений здійснювати права співвласника в повному обсязі (зокрема, в частині користування майном) , виходячи зі змісту зазначених вище правових норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачами прав позивача як власника. Отже, наявні підстави для задоволення позову та ухвалення рішення про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом його вселення до вказаної квартири та передачі ключів від квартири.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16, 321, 383, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , вселивши його до вказаної квартири та зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 ключі від квартири.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 10 08 2022