Справа № 522/6118/20
Провадження № 2/522/2289/22
УХВАЛА

03 серпня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Тофан Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено повністю. Накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії. Позивач просить: визнати, що державна реєстрація права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 94.7 м. кв., що знаходиться у АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ-00039019, правонаступник АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ - 23494714), на підставі Іпотечного від 03 квітня 2008 року, можлива тільки після укладення між АТ «Укрсоцбанк» заступник АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 ), - Договору про задоволення вимог іпотекодержателя та зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради накласти заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій будь-якими державними реєстраторами та будь-якими нотаріусами щодо зміни права власності відносно належної ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) однокімнатної квартири АДРЕСА_2 до: припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів іноземній валюті» від 03.06.2014р. №1304-УІІ; до укладення між АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ-00039019 (правонаступником АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ - 23494714) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя на підставі Іпотечного договору від 03 квітня 2008 року.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою від 29 квітня 2020 року позов залишено без руху, а 06 та 10 серпня 2020 року усунено недоліки.

Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

17 лютого 2021 року клопотання ОСОБА_1 про заміну заходу забезпечення позову задоволено. Замінено захід забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-банк»), Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, у вигляді арешту на все майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2020 року на інший захід забезпечення позову, яким накласти арешт на квартиру, загальною площею 94,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонено усім державним реєстраторам, у тому числі акредитованим суб`єктам та нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2020 року про забезпечення позову до подання позовної заяви скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 13 грудня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 14 березня 2022 року.

09 березня 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку введенням воєнного стану в Україні та небезпекою життя. У зв`язку чим, просив відкласти розгляд справи призначений на 14 березня 2022 року.

14 березня 2022 року від представника АТ «Альфа-Банк» до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 14 березня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Розгляд справи відкладено на 01 червня 2022 року.

30 травня 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку введенням воєнного стану в Україні та небезпекою життя та з підстав того, що Позивач є волонтером та направлений у відрядження поза межі м. Одеса з метою організації прийняття та постачання вантажів гуманітарної допомоги, а відтак не може бути присутнім 01.06.2022 року в судовому засіданні.

01 червня 2022 року від представника АТ «Альфа-Банк» до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності.

В судове засідання 01 червня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Розгляд справи відкладено на 03 серпня 2022 року.

01 серпня 2022 року від представника АТ «Альфа-Банк» до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності.

02 серпня 2022 року від ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнними діями та відрядженням.

В судове засідання 03 серпня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Від представника АТ «Альфа-Банк» до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду з підстав того, що з моменту подачі позову жодного судового засідання не відбулось. Позивач направляє на адресу суду ідентичні заяви про відкладення розгляду справи. Також зазначено, що Позивач не надає до суду клопотання про проведення судового в режимі відеоконференції та не просить розглядати справу за відсутністю, у зв`язку з чим, представник АТ «Альфа-Банк» вважає, що є підстави для залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, в судове засідання 03 серпня 2022 року позивач не з`явився, що є черговою неявкою сторони позивача в судові засідання 14 березня 2022 року, 01 червня 2022 року та 03 серпня 2022 року про час, дату і місце яких позивач був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи та відповідні заяви про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Одеського апеляційного суду від 15.06.2022 року по справі № 522/25292/15-ц «25.11.2021 року в судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, виходив з того, що належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, причини неявки, зазначені ним у заяві про відкладення розгляду справи не є поважними.

Апеляційний суд погоджуються з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне…..

…. Обізнаність представника позивача про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, про судове засідання, призначене на 25.11.2021 року, підтверджується його заявою про відкладення розгляду справи, направленою на адресу суду першої інстанції.

Отже, представнику позивача було відомо про два останні судові засідання, однак до суду він не з`явився заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав…».

Слід зазначити, що судом не визнано поважними причинами для відкладення розгляду справи, оскільки Позивач маючи можливість подати до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з таким клопотанням не звертався, а тільки подав ідентичну заяву про відкладення розгляду справи, чим і порушує права учасників справи.

Також, суд враховує, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості представляти свої інтереси через цивільного процесуального представника.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги, що позивач/представник позивача будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку позивача як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа яка звернулась до суду з позовом виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи у судових засіданнях, що були призначені на 14 березня 2022 року, 01 червня 2022 року та 03 серпня 2022 року.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

Отже, причин для відкладення розгляду справи, які можуть бути визнані поважними та підстав для неприбуття сторони позивача в судові засідання не було.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки сторони позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з квітня 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 14 березня 2022 року, 01 червня 2022 року та 03 серпня 2022 року зважаючи також на те, що позивач є безпосередньою особою, яка має бути заінтересована в належному розгляді справи, так як позивач звертаючись до суду мав намір захистити свої права.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості вирішити справу в розумні строки та постановити рішення по суті заявлених вимог.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку з вищевикладеним, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17 лютого 2021 року слід скасувати.

Керуючись ст. п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступника акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року, а саме скасувати арешт накладений на квартиру, загальною площею 94,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 та заборону усім державним реєстраторам, у тому числі акредитованим суб`єктам та нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська