ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/275/22
провадження № 2/753/3398/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , відповідач, разом - сторони) про стягнення додаткових витрат на дитину у загальному розмірі 25 239 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 14.12.2018 було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2014 році рішенням Дарницького районного суду м. Києва було стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Станом на 01.07.2021 у відповідача існує заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 369 152,75 грн. Відповідач відмовляється брати учать у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини та хворобою). В період 2019-2021 рр. позивач здійснила додаткові витрати, викликані хворобою сина ОСОБА_4 , на загальну суму 7 477,99 грн., що підтверджується медичною документацією, а саме: обстеження лікаря-офтальмолога один раз на півроку у зв`язку із хронічним захворюванням очей: міопія середнього ступеню, простий міопатичний астигматизм, периферійна дистрофія сітківки обох очей, склало на загальну суму 1 500 грн., а витрати на придбання призначених ліків - 1 120 грн.; проходження амбулаторного лікування, у зв`язку із захворювання на ГРВІ, що склало на загальну суму 456,70 грн. (164,50 грн. + 292,20 грн.); проходження обстеження: УЗД щитовидної залози, у зв`язку із хронічним тиреоїдитом та збільшенням глибинних шийних лімфовузлів, рекомендована консультація лікаря ендокринолога, що склало на загальну суму 2 051,29 грн. (обстеження - 380 грн., лабораторні дослідження - 380 грн. та 740 грн., медичні препарати - 551,29 грн.); обстеження ортопеда-травматолога, у зв`язку із плосковальгусною деформацією обох стоп, поперечною розпластаністю, сколіозом грудопоперекового відділу хребта, що склало 2 350 грн. Окрім того, позивач здійснила додаткові витрати, викликані розвитком здібностей дитини на загальну суму 43 000 грн., що підтверджується договорами та фіскальними чеками, а саме: проходження курсу лекцій та практичних занять, в тому числі для підготовки до ЗНО, що склало на загальну суму 27 525 грн.; підготовка фахівця у Київському національному торгівельно-економічному університеті денної форми навчання за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», факультету «Торгівлі та маркетингу» за першим бакалаврським рівнем, що склало 15 475 грн. Позивач здійснила додаткові витрати на сина ОСОБА_4 в сумі 50 477,99 грн., половина з яких підлягає стягненню з відповідача. Зазначила, що син ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, не працює, а отже перебуває на повному грошовому забезпеченні позивача, а відповідач маючи значний борг зі сплати аліментів, додаткові витрати на дитину не здійснює.

Ухвалою суду від 13.01.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

03.02.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів цивільної справи підтверджуючих документів щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

У визначений судом строк відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільні діти сторін проживають разом з матір`ю.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2014 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 12.05.2014 і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно Закону.

З перерахунку розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.08.2021 ВП № 45829138/9, наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що у вказаній виконавчій службі на виконанні вищевказаного рішення знаходиться виконавчий лист та станом на 01.07.2021 заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 369 152,75 грн.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Частиною 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач витратила кошти на лікування та розвиток здібностей дитини сина у розмірі 50 477,99 грн., що підтверджується медичною документацією, договорами, фіскальними чеками, копії яких додані до матеріалів справи.

Таким чином, сума додаткових витрат понесених ОСОБА_1 на сина ОСОБА_4 , становить 50 477,99 грн., а відтак 1/2 частина понесених нею додаткових витрат на дитину складає 25 239 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень чч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до чч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 27.09.2021 між ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та адвокатським об`єднанням «Українське правозахисне агентство» (далі - Адвокатське об`єднання) укладено Договір № 2709/21 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе обов`язок здійснити захист, представництво або надавати інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно додаткової угоди до вищевказаного договору від 05.10.2021, сторони погодили, що винагорода (гонорар), передбачена п. 6.1 Договору, за надання правничої допомоги адвокатом в цивільній справі про стягнення додаткових витрат на дитину, яку Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню авансом в розмірі 5 000 грн. Окрім того, відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди сторони погодили, що Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню додатково вартість участі адвоката в судових засіданнях: 2 000 грн. за один судодень (участь адвоката в одному судовому засіданні), 1 000 грн. у разі прибуття адвоката на судове засідання, яке не відбулося з причин, які не залежали від адвоката.

З акту від 28.12.2021 виконаних робіт (наданих послуг)та детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом від 02.02.2022, вбачається, що загальна вартість наданих послуг склала 5 000 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується відповідними квитанціями.

Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 25 239 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду..

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.