466/5764/21
2-др/465/52/22
У Х В А Л А

судового засідання

04.08.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.Р.-А.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козак О.В. про включення до складу судових витрат витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування і суми завданої матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козак О.В. звернувся в суд із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №466/5764/21 за його позовом до АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування і суми завданої матеріальної і моральної шкоди.

На обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Позивачем укладено договори про надання правничої допомоги з адвокатами Козак О.В. і Левицькою І. Сума гонорару згідно договору з адвокатом Козак О.В. була обумовлена в твердій грошовій сумі і охоплювала всі послуги, які надавались адвокатом в ході розгляду справи. Сума гонорару в твердій грошовій сумі і становить 7000 грн., що відображено в договорі. Просить заяву задоволити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд заяви у їхній відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування і суми завданої матеріальної і моральної шкоди задоволено частково.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 25.05.2021 укладено Договір №32 про надання правової допомоги.

В розділі «Порядок оплати послуг» цього Договору зазначено, що оплата праці адвоката здійснюється за домовленістю між сторонами і визначається Додатковою угодою до чинного Договору. Однак такої угоди до суду позивачем та представником позивача надано не було.

Крім цього, в заяві про включення до складу судових витрат витрат на правову допомогу представник позивача зазначає, що сума гонорару була визначена у твердій грошовій сумі і становить 7000 гривень, що відображено у договір. Проте, таких положень у Договір №32 про надання правової допомоги від 25.05.2021, не міститься.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Козак О.В. надано: Договір №32 про надання правової дороги від 25 травня 2022 року.

Проте стороною не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в договорі про надання правової допомоги, не може вважатись тим розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку - детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 23 листопада 2020 року, справа № 638/7748/18, провадження № 61-13573св19.

Враховуючи, що позивачем та його представником адвокатом Козак О.В. не надано до суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, -

вирішив:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козак О.В. про включення до складу судових витрат витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування і суми завданої матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.