Ухвала

Іменем України

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 677/495/14-ц

провадження № 61-6734ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просило замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні, що здійснюється відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 677/495/14-ц, що виданий Красилівським районним судом Хмельницької області.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 677/495/14-ц, виданого 21 листопада 2014 року Красилівським районним судом Хмельницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Подана ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» заява відповідає вимогам закону.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Другий абзац резолютивної частини ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року викладено в наступній редакції:

«Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні № 47851856 з виконання виконавчого листа № 677/495/14-ц, виданого 21 листопада 2014 року Красилівським районним судом Хмельницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023, щодо боржника ОСОБА_1 ».

В решті ухвалу суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у зв`язку з укладенням між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД», пізніше, між ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», договорів відступлення прав вимоги, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, при цьому перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» відбувся із дотриманням вимог закону і договір про відступлення прав недійсним не визнавався та у встановленому законом порядку не був скасований, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

При цьому, необхідно також врахувати, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД», на правонаступника останнього, ТОВ «Фінансова компанія «Гефест».

Разом з тим, місцевий суд у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не врахував, що ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» просило замінити стягувача у виконавчому провадженні лише щодо боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судове рішення у цій частині підлягає зміні.

15 липня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2022 року в указаній вище справі.

Дослідивши касаційну скаргу колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 липня 2014 року Красилівським районним судом Хмельницької області було прийнято рішення у справі № 677/495/14-ц, відповідно до якого позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023 в сумі 1 156 320,53 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1 058 354,33 грн та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 97 966,20 грн, а також судові витрати в сумі 3 654 грн.

21 жовтня 2014 року Апеляційним судом Хмельницької області рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року скасовано і стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023 в сумі 1 156 320,53 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1 058 354,33 грн та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 97 966,20 грн. Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати по 1 218,00 грн з кожного.

На виконання зазначеного рішення Красилівським районним судом Хмельницької області 21 листопада 2014 року було видано виконавчий лист № 677/495/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023 в сумі 1 156 320,53 грн.

За вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 47851856 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів.

22 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1429/К, відповідно до умов якого ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1 до договору, та які є боржниками ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав від 22 травня 2019 року № 1429/К під № 35.1 зазначено боржника ОСОБА_2 , кредитний договір від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023, а під № 35.2 значиться поручитель ОСОБА_1 , договір поруки від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023-Р-2.

Згідно із пунктом 3.1 договору сторони домовились, що за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти в розмірі 9 791 388,39 грн, надалі за текстом «ціна договору». Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець.

Відповідно до пункту 5.6 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін та нотаріального посвідчення.

22 травня 2019 року між ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 22052019, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1 до договору, та які є боржниками ТОВ «СТАРІНВЕСТМЕНТ ФАУНД».

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав від 22 травня 2019 року № 22052019 під № 35.1, у ньому зазначено боржника ОСОБА_2 , кредитний договір від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023, а під № 35.2 значиться поручитель ОСОБА_1 , договір поруки від 11 червня 2008 року № 2202/0608/71-023-Р-2.

Відповідно до пункту 3.1 договору сторони домовились, що за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти в розмірі 9 938 259,00 грн, надалі за текстом «ціна договору». Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором.

Згідно з пунктом 5.6 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін та нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Отже, під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або безпосередня вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у цивільних відносинах.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, який набув від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, зокрема й право бути стороною виконавчого провадження.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження № 11-771ас18), висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18), висновками Верховного Суду у постановах від 30 червня 2022 року у справі № 276/1706/14-ц (провадження № 61-15277св21), від 30 червня 2022 року у справі № 757/9754/13-ц (провадження № 61-19708св21).

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2022 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров