КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1683/21
Провадження № 2/488/300/22 р.
Іменем України
03.08.2022 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря Варакута Є.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із даним позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект mопоbаnк, в межах якого були відкриті поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mопоbаnк.
28.12.2017 р. відповідачка ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, для чого підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.12.2017 р. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.
На підставі укладеного договору від 28.12.2017 р. відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 9 000 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Позивач зазначив, що за умовами п. 5.11. кредитного договору відповідачка зобов`язувалася щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку, а при несплаті щомісячного мінімального платежу, повинна була сплатити штраф згідно з Тарифом.
У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання (пункт 5.19).
Станом на 30.05.2019 року відповідачка прострочила зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положень п. 5.16. Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення зобов`язань і вся заборгованість стала простроченою. Позивач 30.05.2019 р. направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору і необхідність погасити суму заборгованості.
Загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за договором станом на 22.12.2020 р. становить 39 606,12 грн, із яких: 20 549,67 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) і 19 056,45 грн - заборгованість за пенею та комісією. Крім вказаної заборгованості, позивач також просив стягнути на його користь судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 270 грн.
Ухвалою судді від 21.05.2021 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
За заявою відповідачки, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31.08.2021 р. суд перейшов до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала свій відзив, у якому заперечувала проти задоволення позову через його необґрунтованість та безпідставність. Відповідачка посилалась на те, що розрахунок позивача не може бути належним доказом розміру заборгованості, оскільки є односторонньою калькуляцією позивача. Також відповідачка вказувала на те, що умовами договору не була передбачена комісія та пеня, яку нарахував позивач.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, ознайомившись із доводами сторін та дослідивши надані ними письмові докази, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судовим розглядом встановлено, що 28.12.2017 р. відповідачкою ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, було підписано анкету-заяву в АТ «Універсал Банк», після чого вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на поточний рахунок у розмірі 9 000 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Даних обставин відповідачка у своєму відзиві не оспорювала.
У анкеті-заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.
До кредитного договору банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.
Із довідкиАТ "Універсал банк" від 04.11.2021 р. про наявність рахунку вбачається, що на ім`я відповідачки ОСОБА_1 28.12.2017 року було відкрито рахунок № НОМЕР_1 (кредитна картка), зі строком дії - до 11/24 .
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором станом на 22.12.2020 р., заборгованість відповідачки становить 39 606,12 грн, із яких:
- 20 549,67 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 19 056,45 грн - заборгованість за пенею та комісією.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу приписів ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судовим розглядом встановлено, що кредитний договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 03.09.2015 р. № 675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ від 22.05.2003 р., електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Істотні умови електронного договору визначені Цивільним кодексом України та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 3-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частинами 1 -2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 9 000 грн., шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який станом на 13.08.2018 р. становив 9 000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Дане підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 04.11.2021 р.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту 3 анкети-заяви відповідач вказала, що підписанням цього договору підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі.
Таким чином, факт заповнення анкети-заяви позичальником на думку суду, підтверджує його ознайомлення та прийняття відповідних умов надання кредиту.
Крім цього, Національний банк оприлюднив Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затверджене Постановою Правління НБУ № 78 від 14.08.2017 р., яке набрало чинності 17.08.2017. Цим положенням надано всім банкам можливість використання електронного підпису для застосування безпаперових технологій при наданні банківських послуг та визначено, що суб`єкти електронної взаємодії - Національний банк України, банки України, комерційні агенти банків, клієнти та контрагенти банків України (п. 5 розділу 1).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.
Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.
Статтями 1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судовим розглядом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір від 28.12.2017 р. у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак факт отримання відповідачкою кредиту підтверджується анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг та розрахунком заборгованості. При цьому відповідачкою у її відзиві не заперечувалося факту перерахунку їй банківською установою та використання нею грошових коштів у розмірі 9 000 грн.
Звертаючись до суду із даним позовом, банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості та виписку по кредитному договору за період з 29.12.2017 р. по 22.12.2020 р. За цим розрахунком, як вже зазначалося судом вище, станом на 22.12.2020 р. заборгованість відповідачки становить 39 606,12 грн, із яких:
- 20 549,67 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 19 056,45 грн. - заборгованість за пенею та комісією.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Разом з тим, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Дана позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.12.2017 р. вбачається, що відповідачкою періодично погашався наданий кредит, зокрема, сплачені відсотки на загальну суму 4 612,83 грн. (72,31 грн.+ 87,07 грн. + 174,96 грн., + 967,90 грн., + 962,12 грн., + 1134,37 грн., + 1214,10 грн.).
Оскільки матеріали справи не містять узгодження сторонами сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором від 28.12.2017р., то суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом. Тому, на думку суду, дана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що зі змісту заяви позичальника від 28.12.2017 року вбачається, що у ній процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Виходячи із цього, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованої банком заборгованості за тілом кредиту - 20 549,67 грн. за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі - 4 612,83 грн.
Такі висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною ним у постановах від 09 січня 2020 року (справа № 643/5521/19) та від 18.05.2022 року (справа № 697/302/20).
Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором про надання банківських послуг від 28.12.2017 складає 15 936,84 грн. (20 549,67 грн.- 4 612,83 грн.), та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо вимог банку про стягнення з відповідачки пені та штрафів, то суд не вбачає для цього підств через мотиви, що викладені вище.
З урахуванням наведеного, позов АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір, що пропорційно до задоволених вимог становитиме 913,45 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.12.2017 року, станом на 22.12.2020 р., у розмірі - 15 936,84 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі - 913,45 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .
Суддя Л.І. Селіщева