Справа № 471/1120/21
Провадження № 2/471/59/22
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Кравченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/1120/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки: площею 7,4365 гектарів, з кадастровим номером: :04:000:0526, яка знаходиться в межах території Братської селищної ради Миколаївської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 929200, виданого 19.06.2008 року. За життя ОСОБА_3 , склав заповіт на ім`я позивача, посвідчений 23.11.2018 року приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області р. № 733, яким заповідав йому вище вказану земельну ділянку. У встановлений законодавством термін позивач звернувся до нотаріальної контори та прийняв спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки нотаріус не приймає відмову дружини покійного від прийняття обов`язкової частки у спадщині. Між позивачем та дружиною померлого є домовленість, що остання не претендує на отримання обов`язкової частки земельної ділянки, а позивач не претендує на житловий будинок, що підтверджується заявами. Оскільки отримати свідоцтво немає можливості через нотаріуса позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

31 січня 2022 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за нею.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка крім іншого складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлям, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який її померлий чоловік успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , проте не встиг оформити своїх спадкових прав. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок немає можливості оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно в неналежному стані.

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єднані в одне провадження.

Під час розгляду справи у суді представник позивача заявлені вимоги підтримала та визнала в повному обсязі вимоги за зустрічним позовом.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 під час судового розгляду визнала позовні вимоги ОСОБА_1 та підтримала свій позов.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:- земельної ділянки: площею 7,4365 гектарів, з кадастровим номером: :04:000:0536, яка знаходиться в межах території Братської селищної ради Миколаївської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 929200, виданого 19.06.2008 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Братської РДА Миколаївської області від 17.10.2007 року № 402-р (а.с. .6); - житлового будинку з господарським спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , була заведена спадкова справа № 82/2020 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області (а.с. 19-21).

Спадкоємцями після смерті останнього є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які прийняли спадщину (а.с. 19).

Отримати свідоцтво про спадщину сторони не мають можливості, оскільки ОСОБА_2 не відмовилася у передбачений законом термін від обов`язкової частки після смерті чоловіка, а також померлий ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , була заведена спадкова справа № 189/2008 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області.

Спадкоємцями після смерті останньої є ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

За таких обставин, враховуючи позицію сторін, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 . Право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Стосовно вимог за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

До спірних правовідносин, що виникли на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд застосовує норми законодавства, які чинні на період відкриття спадщини, остільки відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст. 524,525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Так, відповідно до ст.ст. 529,530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки мати спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , то відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Померлий ОСОБА_3 в установлений строк, не відмовився від прийняття спадщини, а навпаки, єдиний виявив таке бажання та успадкував житловий будинок. Проте на даний час необхідно враховувати норми чинного законодавства, а саме статтею 1276 ЦК України (в редакції чинні на момент смерті ОСОБА_3 ) визначає перехід права на прийняття спадщину: «… Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).»

Спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 також підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачами.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 7,4365 гектарів, кадастровий номер :04:000:0536, що розташована на території Братської селищної ради Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який він успадкував після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не встиг оформити своїх спадкових прав.

Судові витрати залишити за позивачами.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова