Справа № 482/1393/21
Номер провадження 2/482/58/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сергієнка С.А., секретаря судового засідання Мазанової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 18 жовтня 2022 року звернулася у суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У своєму позові позивач зазначила, що згідно договору позики грошей серія ВТА 455318 від 25 жовтня 2012 року позивач передав у відповідачу у якості позики, а відповідач отримав від позивача - грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) грн.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року у цивільній справі №482/900/15-ц позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн., інфляційні втрати в розмірі 72 082 грн. (сімдесят дві тисячі вісімдесят дві) грн. 93 коп., 3% річних в розмірі 7 200 (сім тисяч двісті) грн., а всього 179 282 (сто сімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 93 коп. У задоволенні позову щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 792 (тисяча сімсот дев`яносто дві) грн. 82 коп.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року ОСОБА_2 не виконано.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року у цивільній справі №482/1157/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та інфляційних витрат. За порушення грошового зобов`язання за договором ВТА 455318 від 25 жовтня 2012 року, відповідно до ст. 625 ЦК України з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 було стягнуто інфляційні втрати в розмірі 40 000 грн. (сорок тисяч) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 9 139 (дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 73 коп., а всього 49 139 (сорок дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 73 коп. а також судові витрати.

Вищевказані рішення суду перебувають на примусовому виконані у Новоодеського відділі ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (зведене виконавче провадження №61595847), загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 228421грн.

Станом на день подання позову, 18.10.2021 р., боржник не приступив до виконання свого зобов`язання, ухиляється від виконання вищевказаних судових рішень та законних вимог державного виконавця.

Посилаючись на вищевикладене позивач просила суд стягнути з відповідача 3% річних інфляційні втрати за період з 01.11.2018 року по 01.09.2021 року в розмірі 44770 грн. (сорок чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 54 коп. та 3% річних за період з 18.10.2018 року по 18.10.2021 року в розмірі 20576 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 66 коп., а всього 65347 (шістдесят п`ять тисяч триста сорок сім) грн. 20 коп. нарахованих на зальну суму боргу.

Ухвалою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.11.2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, але від представника позивача на дійшла заява в якій вона просила суд справу розглядати за їх відсутності та вказала що позовні вмиоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 12.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальникові, а останній отримав від позикодавця грошові кошти у сумі 100000 грн. 00 коп. Передача грошових коштів була здійснена до підписання договору.

Сторони домовились про те, що зазначений договір позики є безпроцентним; остаточний розрахунок щодо ведення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.01.2013 року шляхом вручення грошей особисто позивачу, що підтверджувалося б заявою позивача, що мало б бути засвідчено нотаріусом. Без зазначеної заяви борг вважається таким, що не повернутий.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.09.2015 року позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн., інфляційні втрати в розмірі 72 082 грн. (сімдесят дві тисячі вісімдесят дві) грн. 93 коп., 3% річних в розмірі 7 200 (сім тисяч двісті) грн., а всього 179 282 (сто сімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 93 коп. В задоволенні позову щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 792 (тисяча сімсот дев`яносто дві) грн. 82 коп.

У подальшому у зв`язку із тим що рішення суду відповідачем виконано не було, позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача суми боргу та інфляційних витрат.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року у цивільній справі №482/1157/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та інфляційних витрат. За порушення грошового зобов`язання за договором ВТА 455318 від 25 жовтня 2012 року, відповідно до ст. 625 ЦК України з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 було стягнуто інфляційні втрати в розмірі 40 000 грн. (сорок тисяч) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 9 139 (дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 73 коп., а всього 49 139 (сорок дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 73 коп. а також судові витрати.

Вищевказані рішення суду перебувають на примусовому виконані у Новоодеського відділі ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (зведене виконавче провадження №61595847), загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 228421грн.

Станом на час розгляду справи вищевказані рішення суду не виконані.

У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 Цивільного кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Статтею 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, зокрема в ній зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України.

Крім того, згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Як вбачається з обставин справи, сума боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений та на сьогоднішній день, становить 228421 грн.

Згідно з розрахунком інфляційних втрат наведеним позивачем у своєму позові, який знайшов своє підтвердження під час судового розгляду інфляційні втрати позивача за період з 01.11.2018 року по 01.09.2021 року склали 44770,54 грн.

За прострочення зобов`язання 3% річних розраховується за формулою 228421х3х1097/365/100= 20576,66грн. Де 228421- сума заборгованості; 1097 кількість днів прострочення.

Таким чином, 3 % річних з 18.10.2021 року по серпень 18.10.2021 року складає 20576,66грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 01.11.2018 року по 01.09.2021 року в розмірі 44770 грн. (сорок чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 54 коп. та 3% річних за період з 18.10.2018 року по 18.10.2021 року в розмірі 20576 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 66 коп., а всього 65347 (шістдесят п`ять тисяч триста сорок сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати що складаються із витрат на сплату судового збору за подачу позову в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.08.2022 року.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко