печерський районний суд міста києва
Справа № 760/4880/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року суддя Печерського районного суду міста Києва Соколов О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва цивільну справу № 760/4880/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. та передана судді 21.07.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши позовну заяву, встановлено що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення наведеного положення, позовна заява не містить: поштового індексу адреси реєстрації позивача, ідентифікаційний код Відповідача, як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

За змістом норм КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим договором законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Водночас, відсторонення працівника від роботи означає призупинення трудових правовідносин, що полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце, дія трудового договору не припиняється.

Відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів, предметом спору між позивачем та відповідачем є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків зі збереженням робочого місця, а не звільнення його із займаної посади, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.

Ураховуючи викладене, позивачу слід визначитись зі змістом позовних вимог в частині поновлення її на роботі, також чітко зазначити всі реквізити оспорюваного наказу.

Також, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, просить суд зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час відсторонення його від роботи проте, не зазначає період часу, не надає розрахунок та не вказує, в якому саме розмірі необхідно стягнути з відповідача кошти.

Тому позивачу слід зазначити період часу, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який вона просить суд стягнути з відповідача, розрахований хоча б на день подання позовної заяви до суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову зазначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Відтак, позивачу необхідно визначити ціну позову та зазначити її відповідно до вимоги процесуального Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Проте вказані вимоги при зверненні до суду позивачем виконано не в повному обсязі.

В порушення наведених положень, позивач не вказує відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, також чи вживались нею заходи досудового врегулювання спору, чи відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі проводились ним.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, передбачено, що позовна заява повинна містити, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що за загальним правилом, документи мають подаватися в оригіналі або належним чином завіреній копії. Заявник, який подає документи в копіях, має вказати про наявність у нього або іншої особи оригіналу. Засвідчення вірності копії документа оригіналу здійснюється шляхом проставлення власноручного підпису і дати. Особа має право завіряти копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у неї.

Долучені до позовної заяви копії документів позивачем завірені не всі, також у тексті позовної заяви не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позову.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Проте вказані вимоги позивачем не виконано, в тесті позовної заяви відсутні відомості про попередній (орієнтований розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, суд не погоджується з даними доводами, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: 1) у справах про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 6-1121цс16, де зазначено, що починаючи з 01.09.2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем ОСОБА_1 оскаржується наказ про відсторонення від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, тобто ним порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, оскільки позивач не був звільнена із займаної ним посади, а лише відсторонений.

Поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинного КЗпП України не є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Оскільки позовна заява була подана до суду 06.04.2022 року, ставки судового збору визначаються станом на 2022 рік.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 грн. 00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір 992 грн. 40 коп. відповідно до ціни позову,

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі та за вимогу майнового характеру відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, на виконання ухвали про залишення заяви без руху необхідно надати позовну заяву в новій редакції з усуненням виявлених недоліків, чітко визначити прохальну частину позовної заяви, надати квитанцію про сплату судового збору у відповідності до позовних вимог, вказати про виконання інших вимог ст. 175-177 ЦПК України та подати до суду розрахунок середньої заробітньої плати за час відсторонення від роботи із зазначенням періоду часу такого відсторонення.

У разі усунення недоліків, позовну заяву в новій редакції необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків позову протягом десяти днів з дня вручення позивачу копії цієї ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві згідно з положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Соколов