Справа № 350/813/22
Номер провадження 2/350/360/2022
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2022 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 20 липня 2022 року звернувся в суд з позовом до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,в якому просив стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 75 614 грн 19 коп., індексацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 3 470 грн 06 коп. за весь період прострочення, матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 17 026 грн та судові витрати по справі, рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивував тим, що він працює у філії «Долинська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Івано-Франківській облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сторожем з оплатою праці згідно штатного розпису. За період роботи у вказаній філії заробітна плата виплачувалась йому нерегулярно, в зв`язку з чим у період часу з лютого 2021 року по квітень 2022 року (станом на квітень 2022 року) виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 75 614 грн 19 коп. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, заробітну плату не виплачує, що й стало причиною звернення в суд з цим позовом. Позивач та його представник - адвокат Ільницький Я.І. у судове засідання не прибули. До початку розгляду справи позивач спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов та/або заперечення проти позову не подав. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 22 липня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому статтями 247, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до вимог статті 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідками філії «Долинська дорожня експлуатаційна дільниця» (а.с. 6, 7), заборгованість ОСОБА_2 по заробітній платі за період з лютого 2021 року по жовтень 2021 року становить 41 287 грн 53 коп., за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року 34 326 грн 66 коп., що разом становить 75 614 грн 19 коп.
Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику засосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним наявність перед позивачем заборгованості по заробітній платі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 75 614 грн 19 коп., (без утримання податку на прибуток й інших обов`язкових платежів).
Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати. В рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 в справі № 1-18/2013 викладено правовий висновок, в якому зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 223 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем (пункт 1 резолютивної частини рішення). Згідно з розрахунками, які наведені у позовній заяві (а.с. 4), індексація за несвоєчасну виплату заробітної плати за весь період прострочення становить 3 470 грн 06 коп. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Правові, економічні й організаційні основи підтримання купівельної спроможності громадян при зростанні цін визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», норми якої поширюються на всі підприємства, установи й організації незалежно від форм власності та господарювання, а також на фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Крім того, позивачу було нараховано, але не виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 17 026 грн, що включає в себе 2019-2022 роки, а саме за 2019 рік 3 130 грн, за 2020 рік 3 830 грн, за 2021-2022 роки по 5 033 грн (а.с. 8). Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд установив, що позивачу вчасно не була виплачена заробітна плата в повному обсязі, а також матеріальна допомога на оздоровлення, відповідачем не доведено відсутності в цьому своєї вини та не спростовано розрахунок заборгованості, так само не спростовано відповідачем і розмір (сума) індексації за весь період прострочення та розмір нарахованої, але не виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, відтак суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги та задовольняє їх у повному обсязі. У відповідності до вимог статті 430 Цивільного процесуального одексу України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 4 000 гривень надав такі документи: квитанцію № 36 від 14 липня 2022 року про прийняття від ОСОБА_1 адвокатом Ільницьким Я.І. 4 000 гривень (а.с. 10); ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14 липня 2022 роу на підставі договору № б/н від 30 травня 2022 року (а.с. 11); акт від 14 липня 2022 року про надання професійної правничої допомоги (а.с. 13). В наданому акті від 14 липня 2022 року міститься розрахунок наданих адвокатом послуг за договором № б/н від 30 травня 2022 року: надання консультації та підготовка документів - 800 гривень, складання позовної заяви 2 000 гривень, представництво інтересів у суді 1 200 гривень, всього 4 000 гривень. З наведених вище документів суд установив, що позивач уклав договір № б/н від 30 травня 2022 року про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Ільницьким Я.І., в якому вони визначили обсяг адвокатських послуг та їх вартість. Згідно з актом від 14 липня 2022 року зобов`язання адвокатом виконані належним чином та своєчасно. Квитанцією № 36 від 14 липня 2022 року підтверджується сплата ОСОБА_1 коштів за виконану роботу адвокату в сумі 4 000 гривень. Таким чином, позивач в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Повноваження адвоката підтверджені ордером, що відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, відповідачем не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Однак, зобов`язання адвокатом Ільницьким Я.І. перед позивачем не виконані належним чином, оскільки він не здійснював представництво в суді. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2 800 грн. - витрати за надання консультації, підготовку документів і складання позовної заяви. Також, беручи до уваги, що, згідно з приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись статтею 43 Конституції України, статтями 95, 115 Кодексу законів про працю України, статтями 24, 33 Закону України «Про оплату праці», рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013, керуючись 263-265, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити. Стягнути з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 75 614 (сімдесят п`ять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 19 коп., індексацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 3 470 (три тисячі чотириста сімдесят) гривень 06 коп. за весь період прострочення, матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 17 026 (сімнадцять тисяч двадцять шість) грн, а також 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень відшкодування понесених витрат на правову допомогу згідно квитанції № 36 від 14 липня 2022 року адвоката Ільницького Я.І. (а.с. 10).
Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», місцезнаходження: вулиця Петрушевича, 1, місто Івано-Франківськ; Код .

Текст рішення складений 9 серпня 2022 року.

Суддя Л.М. Сокирко