Справа № 713/312/22
Провадження №2/713/193/22
РІШЕННЯ

іменем України

10.05.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Клима Володимира Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У позові вказував, що 30.09.2006 року уклав шлюб з ОСОБА_1 , який зареєстрували у виконавчому комітеті Долішньошепітської сільської ради, актовий запис №12.

У шлюбі народилося троє дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з ним та знаходяться на його матеріальному утриманні.

Посилався на те, що останнім часом сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними немає взаєморозуміння. Все це призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства і в даний час разом не проживають.

Питання поділу спільного майна будуть вирішувати в окремому порядку.

Також зазначив, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона їздить на заробітки за межі України, але оскільки її заробіток є мінливим, він ставить питання про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Просив: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , що зареєстрований 30.09.2006 року виконкомом Долішньошепітської сільської ради, актовий запис №12; стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій фіксованій сумі у розмірі 2000,00 грн на кожну дитину з усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідачки сплачений ним судовий збір.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання надав до канцелярії суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позовну вимогу про розірвання шлюбу визнала. Щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей заперечувала, підтримала відзив на позов, у якому зазначила, що не відповідає дійсності той факт, що вона не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Підтвердила, що періодично виїжджає на заробітки за межі України і діти в той час проживають з батьком. Але з-за кордону передає дітям продукти харчування та кошти на їх утримання. Працює на різних роботах, але постійного заробітку не має, однак за дітей ніколи не забуває. З позивачем разом не проживають з жовтня 2021 року, з часу виїзду за кордон, але категорично стверджувати, що діти проживають з батьком немає підстав, оскільки коли вона вдома, то вони проживають і з нею, і з батьком.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за безпідставністю.

У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Клим В.Г. підтримав позицію відповідачки та просив позов задовольнити частково - шлюб розірвати, а у стягненні аліментів відмовити.

Ухвалою суду від 05.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 , про надання строку на примирення.

Суд, заслухавши відповідачку ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Клима В.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем суду надані такі докази:

оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.09.2006 року, виданого виконкомом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що 30.09.2006 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували, про що зроблено актовий запис №12. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища Бідений та ОСОБА_6 ;

довідку №03-255, видану 08.02.2022 року Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Діти перебувають на утриманні батька;

копію повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10.12.2008 року виконкомом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05.05.2010 року виконкомом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22.04.2014 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

довідку №03-554, видану 19.04.2022 року Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Діти перебувають на утриманні батька та проживають разом із ним. ОСОБА_2 здійснює догляд за сестрою інвалідом з дитинства І «А» групи ОСОБА_7 ;

акт обстеження господарства ОСОБА_8 №03-66, складений 27.04.2022 року Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, з якого вбачається, що 27.04.2022 року було проведено обстеження господарства на предмет утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час обстеження діти перебували вдома з батьком по АДРЕСА_2 . Матері дітей ОСОБА_1 не було, зі слів чоловіка ОСОБА_2 , дружина ночує у будинку матері ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 . Зі слів заявника діти перебувають на його утриманні та проживають разом з батьком.

На підтвердження заперечень проти позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відповідачкою суду надані такі докази:

довідку №03-480, видану 28.03.2022 року Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, з якої вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданого 29.06.2016 року (оригінал досліджено в судовому засіданні), з якого вбачається, що з 18.10.2016 року до 02.12.2016 року, з 24.04.2017 року до 02.05.2017 року, з 18.06.2017 року до 03.07.2017 року, з 15.08.2018 року до 28.08.2018 року, з 06.06.2019 року до 21.06.2019 року відповідачка ОСОБА_1 перебувала за межами України;

копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , виданого 20.07.2020 року (оригінал досліджено в судовому засіданні), з якого вбачається, що з 26.08.2020 року до 16.11.2020 року, з 05.04.2021 року до 20.06.2021 року відповідачка ОСОБА_1 перебувала за межами України.

При вирішенні позовної вимоги про розірвання шлюбу суд застосовує норми права.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз`яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих позивачем та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що:

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року;

у шлюбі у сторін народилося троє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачка ОСОБА_1 позовну вимогу про розірвання шлюбу визнала, а тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що шлюб між сторонами існує формально, шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають з жовтня 2021 року, спільного господарства не ведуть.

Суд переконався, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх сім`я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Також відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрат по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей суд застосовує норми права.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам суд приходить до висновку, що:

Надані позивачем довідка №03-255 від 08.02.2022 року, довідка №03-554 від 19.04.2022 року та акт обстеження господарства №03-66 від 27.04.2022 року, видані Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області є:

- належними доказами, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування - перебування неповнолітніх дітей на утриманні батька;

- допустимими доказами, оскільки надані органом місцевого самоврядування, який вправі проводити обстеження та встановлювати дані обставини;

- недостовірними доказами, оскільки довідки частково суперечать наданій відповідачкою довідці №03-480 від 28.03.2022 року, а акт обстеження господарства позивача складений з його слів та підтверджує, що діти проживають за місцем реєстрації відповідачки в АДРЕСА_4 , а не за його місцем проживання по АДРЕСА_1 , про що він зазначає в позові.

Надана відповідачкою довідка №03-480 від 28.03.2022 року, видана Долішньошепітським старостинським округом №3 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області є:

- належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування - підтверджує заперечення відповідачки щодо перебування неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні позивача;

- допустимим доказом, оскільки надана органом місцевого самоврядування, який вправі проводити обстеження та встановлювати дані обставини;

- достовірним доказом, оскільки частково підтверджується наданим позивачем актом обстеження господарства.

Надані відповідачкою копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 від 29.06.2016 року та серії НОМЕР_6 від 20.07.2020 року є:

- належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки паспорти є офіційними документами, їх оригінали досліджені у судовому засіданні та містять інформацію щодо предмета доказування - періодичне перебування відповідачки на заробітках за межами України, під час якого відповідно діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на доведення факту проживання неповнолітніх дітей з ним та перебування їх лише на його утриманні.

Також позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.182 СК України.

Тобто Судом установлено, що позивачем не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.110, 112, 114, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 30.09.2006 року у виконкомі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №12 - розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_4 , Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_4 , Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - відмовити.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та житель АДРЕСА_4 , Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_4 , Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК