Провадження 4-с/127/42/22
У Х В А Л А

03 серпня 2022 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Волковинської Я.П. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 69313020, -

в с т а н о в и в:

скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Волковинської Я.П. про відкриття виконавчого провадження від 30.06.2022 року було відкрито виконавче провадження 69313030 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.02.2022 року у справі № 127/29254/19 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави в особі Міністерства оборони України 7/50 часток об`єкту нерухомого майна, загальною площею 184,4 кв.м, що розташований по АДРЕСА_1 . Дану постанову заявник отримав 09.07.2022 року.

Вважає, що державним виконавцем порушені ст.ст. 4, 10 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законом не передбачено такого способу та порядку заходів примусового виконання рішень як витребування з незаконного володіння майна у власність іншої особи. Такі судові рішення виконуються боржником або іншим органом з моменту набрання ними чинності і не містять переліку дій, які боржник зобов`язаний вчинити або утриматись від їх вчинення. Таким чином, державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий лист на підставі п.п. 6, 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а не вживати заходів щодо його примусового виконання і приймати рішення про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Заявник ОСОБА_1 просив визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження 69313020 від 30.06.2022 року з примусового виконання виконавчого листа у справі № 127/29254/19, виданого 17.02.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області та зобов`язати державного виконавця усунути порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» шляхом повернення Міністерству оборони України виконавчого листа у справі № 127/29254/19.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2022 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Волковинської Я.П. в частині відкриття виконавчого провадження 69313020. Цією ж ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору в сумі 13 000 грн. та визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження 170 грн. і роз`яснено, що скарга може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Головчук В.А. скаргу підтримав, суду пояснив, що рішення суду не передбачає заходів примусового виконання і може бути виконане лише шляхом внесення змін до Реєстру прав власності за заявою стягувача. Разом з тим, стягувач відповідних дій не вчиняє, через це ОСОБА_1 змушений нести додаткові витрати по сплаті виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Просив скаргу задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні державний виконавець Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Волковинська Я.П. вимоги не визнала, подала відзив і повідомила, що виконавчий лист відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» і підстав для його повернення не було. Визначені ст. 10 Закону заходи примусового виконання не є вичерпними, такий спосіб захисту як «витребування майна» передбачений ст. 16 ЦК України, тому виконавче провадження відкрите правомірно. З метою визначення порядку виконання має намір звернутись до суду, який ухвалив рішення, з відповідною заявою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги і оглянувши матеріали виконавчого провадження № 69313020, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 30.06.2022 року на підставі виконавчого листа 127/29254/19, виданого 17.02.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області, державним виконавцем Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Волковинською Я.П. було відкрите виконавче провадження 69313020 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави в особі Міністерства оборони України 7/50 часток об`єкту нерухомого майна, загальною площею 184,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також виконавцем прийнято постанови про стягнення виконавчого збору та визначення розміру витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими Законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заходи примусового виконання рішень визначені ст. 10 Закону, проте даний перелік не є вичерпним. Державний виконавець також застосовує інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанова ВП ВС від 14.11.2018 року справа № 183/1617/16, постанова ВП ВС від 28.11.2018 року справа № 504/2864/13-ц постанова ВП ВС від 29.05.2019 року № 367/2022/15-ц). Вказані висновки застосовуються і щодо нової редакції пункту 9 частини першої статті 27 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка набрала чинності з 16.01.2020 року. Відповідно до цієї норми державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, виконання рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння полягатиме у внесенні державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про державну реєстрацію права власності на певне майно за особою, на користь якої ухвалено таке рішення. Внесення такого запису можливе і у процедурі примусового виконання рішення суду, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 року справа № 2-№ 690/11, у постанові від 13.06.2018 року справа № 650/1620/16-ц. Необхідно, щоб на момент виконання рішення суду про витребування майна у відповідному державному реєстрі володільцем цього майна був (залишався) відповідач.

Таким чином, суд вважає безпідставним твердження заявника, що рішення не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання заявника на порушення державним виконавцем Волковинською Я.П. ч. 4 ст. 4, ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» та порушення прав відповідача ОСОБА_1 . Підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у державного виконавця не було.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, дії державним виконавцем були вчинені відповідно до Закону «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При ухваленні рішення суд враховує роз`яснення, що викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Також суд враховує, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. За таких обставин вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця повернути Міністерству оборони України виконавчий лист у справі № 127/29254/19 також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Волковинської Я.П. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 69313020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали в порядку, визначеному ст. 354, 355 ЦПК України та відповідно до Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: