Провадження №: 2/755/1583/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

за участі секретаря Назарової І.В.,

представник позивача - адвокат Єкімук О.Л.,

відповідачка - не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування,

в с т а н о в и в:

01 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

02 червня 2022 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи квитанції № 5761-1721-8984-0075 від 16.02.2022 року про повну сплату суми заборгованості.

25 липня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою визнано обов`язковою явку представника Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» в судове засідання, призначене на «08» серпня 2022 року о 16 год. 00 хв. для надання особистих пояснень.

08 серпня 2022 року (вх.№25023) представник позивача - адвокат Єкімук О.Л. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідачка ОСОБА_1 у повному обсязі погасила існуючу заборгованість перед позивачем, просив вирішити питання про повернення судового збору з державного бюджету.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені представником відповідача підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до предмету позову, Акціонерне товариство «Юнекс Банк» пред`явив позов до ОСОБА_1 з вимогами: «Стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за прострочену заборгованість у розмірі 11 323, 64 грн., у тому числі: сума заборгованості за кредитом 8 897,55 грн., сума заборгованості за процентами 2 426,09 грн.»

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як з`ясовано судом під час розгляду цивільної справи, станом на 16 лютого 2022 року відповідачкою повністю погашено суму боргу за прострочену заборгованість у розмірі 11 323, 64 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 8 897,55 грн. та суми заборгованості за процентами у розмірі 2 426,09 грн., що підтверджується квитанцією № 5761-1721-8984-0075 від 16.02.2022 року. (а.с.67-68).

Оцінивши наведені представником позивачем підстави для закриття провадження у цивільній справі, з`ясувавши обставини справи, які підлягають доведенню в межах даного спору, судом встановлено, що на час звернення позивача до суду існували підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування, що в загальному розмірі становить 11 323, 64 грн., проте на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення предмет спору відсутній у зв`язку з погашенням заборгованості.

Враховуючи предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки наведені позивачем обставини та долучені до справи докази, свідчать про відсутність предмета спору, що дає підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч.2 ст. ст.255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Положеннями п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2, 4, 12, 13, 255, 256, 258-261, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування, на підставі п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Повернути Акціонерному товариству «Юнекс Банк» судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., який сплачено на підставі меморіального ордеру №1912 від 05 жовтня 2021 року на рахунок № UA0026005, МФО №37993783, банк одержувача ГУК у м. Києві, одержувач ГУК у Дніпровському районі міста Києва.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В.Коваленко