Номер провадження: 22-ц/813/507/22
Справа № 496/3722/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Комлевої О.С., Дришлюка А.І.

За участю секретаря - Дерезюк В.В.

розглянула у відкритому удовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2

-про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

В серпні 2021 року заявник звернувся до суду з вимогами щодо встановлення факту родинних стосунків, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його мамою. Зазначає, що встановлення юридичного факту необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після її смерті, а саме: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 та особисті рахунки в АТ «Ощадбанк» та у «Піреус Банк».

Крім того зазначає, що з метою прийняття спадщини він звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Саніної Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але йому було відмовлено, оскільки при огляді документів нотаріусом було виявлено, що в свідоцтві про народження заявника, в графі мати зазначена « ОСОБА_3 », натомість як в її свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ».

Крім того, листом Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.03.2021 року №946/59-82 йому було відмовлено в повторній видачі свідоцтва про народження, оскільки, в паспорті заявника його прізвище зазначено « ОСОБА_4 », в той час, як в свідоцтві про смерть та його свідоцтві про народження прізвище матері вказано « ОСОБА_5 », з метою встановлення факту родинних відносив, він звернувся до суду.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин. Роз`яснено заявнику його право на звернення з заявленою вимогою в порядку позовного провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, районний суд виходив з вимог ч.4 ст.315 ЦПК України посилаючись на спір про право.

В апеляційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвали суду з направленням для продовження розгляду заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає про відсутність спору про право, а встановлення юридичного факту йому необхідно для оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

В судове засідання сторони не з`явись, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Фактичні обставини та оцінка апеляційного суду

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

Згідно з частиною третьою статті З ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень пункту першого частини 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає сави про встановлення факту родинних відносин мід фізичними особами.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Звертаючись до суду із вказаною заявою про встановлення факту родинних зав`язків, заявник посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла моя мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 14 листопада 2020 року.Після смерті матері відкрилася спадщина на майно.

З матеріалів спадкової справи №257/2020, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , вбачається, що особами, які подали заяву про прийняття спадщини згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України є: ОСОБА_2 ( рідна сестра) та ОСОБА_1 .

10 серпня 2021 року заявник звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Саніної Л.А. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 серпня 2021 року державним нотаріусом Саніною Л.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №5504/02-31. Вказаною постановою мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між ним та спадкодавцем.

Таким чином, у заявника виникла необхідність встановити юридичний факт родинних відносин в зв`язку з невідповідністю написання прізвища, ім`я по батькові померлої в свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про її смерть .

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як вбачається із матеріалів справи, заява про встановлення факту родинних стосунків, що має юридичне значення, подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору про право на спадщину.

Суд першої інстанції зазначене не врахував, зазначаючи на стадії відкриття провадження по справі, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, не вказав між ким саме існує такий спір.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

До такого висновку дійшов Верховний уд у постанові від 16 січня 2018 року( справа № 640/10329/16).

За таких обставин,висновок районного суду про те, що наявність спору про право на спадщину вказує наявність інших спадкоємців є необґрунтованими, оскільки ці обставини самі по собі не свідчать про такий спір.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що існує спір про право, зробив передчасний висновок про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

За таких обставин, оскаржувану ухвалу визнати законною не можна, вона підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав встановлених ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст. 367,368,374,379,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2021 року, скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- О.С.Комлева

А.І.Дришлюк