Справа № 1018/1784/2012
Провадження 4-с-19/22
ухвала

Іменем України

27 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко М.В.

при секретарі Тодоровій В.Д.,

за участю представника скаржника Порхуна А.П.,

державного виконавця Зеленевича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з скаргою на дії та рішення Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області в особі начальника Гаврилюка Олександра Сергійовича. На обґрунтування вказаної скарги зазначив, що 21.02.2022 року звернувся до Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби у Київської області з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/2284/21від 06.07.2021 року з приводу скасування арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:033:0101 та :03:033:0102, що розташовані на острові на 101-102 км фарватеру річки Дніпро Канівського водосховища в районі водозахисної дамби Конча-Заспа Плюти Обухівського району Київської області.

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-1018/331/12, під час розгляду якої було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на зазначені земельні ділянки та заборонено їх відчуження будь-яким способом. Рішення у справі було винесено та набрало законної сили 11.12.2012 року. Проте питання щодо заходів забезпечення (їх зняття) судом не вирішувалися, що стало підставою для окремого звернення до суду, за результатами чого і було винесено ухвалу від 06.07.2021 року, яку як виконавчий документ було пред`явлено до ВДВС. Станом на дату подання скарги виконавче провадження не відкрито. 01.07.2022 року скаржником отримано фактично відмову у здійсненні виконавчих дій за підписом начальника (лист від 22.06.2022 року за вих. № 21819). Суть відмови у відкритті виконавчого провадження стало те, що Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року затверджено «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», але АСВП почала працювати пізніше, в той час, як заходи забезпечення позову були вжиті ухвалою від 17.03.2009 року. В зв`язку з вищевикладеним, скаржник звернувся до суду з даною скаргою, та просить визнати неправомірними дії начальника ВДВС у Київській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та зобов`язати його вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/2284/21 від 06.07.2021 року.

В судовому засіданні представник скаржника Порхун В.М. вимоги скарги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Начальником відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було подано відзив на скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість.

В судовому засіданні державний виконавець Зеленевич О.В. підтримав поданий відзив, заперечивши проти доводів обґрунтування скарги, та вважає що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. На примусове виконання до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про відкриття виконавчого провадження б/н від 21.02.2022 року від представника скаржника, до заяви було додано копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову № 372/2284/21 від 06.07.2021 року. Державним виконавцем, якому було передано дану заяву до розгляду було встановлено, що у відділі на примусовому виконанні не перебувало та не перебуває виконавче провадження з примусового виконання Ухвали № 2-401/09 від 17.03.2009 року. При перевірці даних з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за об`єктом, не виявлено зареєстрованих обтяжень в межах виконавчого провадження.

Листом від 22.06.2022 року за вих. № 21819 Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представнику скаржника було надано вичерпну відповідь на заяву, та з метою належного виконання судового рішення, запропоновано звернутись до органу яким було здійснено таке обтяження. Однак, представником скаржника в скарзі зазначено, що начальником Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), допущено бездіяльність, щодо фактичної відмови у виконанні ухвали від 06.07.2021 року. Тож вважали, що права скаржника жодним чином не порушені. На підставі вищевикладеного, просить в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши представника скаржника, представника Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-1018/331/12, під час розгляду якої було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на зазначені земельні ділянки та заборонено їх відчуження будь-яким способом. Рішення у справі було винесено та набрало законної сили 11.12.2012 року. Проте питання щодо заходів забезпечення (їх зняття) судом не вирішувалися, що стало підставою для окремого звернення до суду, за результатами чого і було винесено ухвалу від 06.07.2021 року, яку як виконавчий документ було пред`явлено до ВДВС. Станом на дату подання скарги виконавче провадження не відкрито. Підставою відмови відкриття провадження зазначено, що Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року затверджено «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», а також той факт, що згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що не перебувало та не перебуває виконавче провадження з примусового виконання ухвали № 2-401/09 від 17.03.2009 року. При перевірці даних з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за об`єктом, не виявлено зареєстрованих обтяжень виконавчого провадження.

На примусове виконання до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)надійшла заява про відкриття виконавчого провадження б/н від 21.02.2022 року, яка була подана представником Порхун В.М. в інтересах ОСОБА_1 , до якої додано ухвалу № 372/2284/21 (2-зз/372/21/21) від 06.07.2021 року Обухівського районного суду Київської області про скасування заходів забезпечення позову.

Державним виконавцем, якому передано зазначену вище заяву до розгляду, встановлено, що згідно відомостей згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на примусовому виконанні не перебувало та не перебуває виконавче провадження з примусового виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області № 2-401/09 від 17.03.2009 року про забезпечення позову шляхом арешту на належні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельні ділянки, розташовані на острові 101-102 км фарватеру річки Дніпро Канівського водосховища в районі водозахисної дамби Конча-Заспа Плюти Обухівського району Київської області та заборони їх відчуження будь-яким способом.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державног реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не виявлено зареєстрованих обтяжень в межах виконавчого провадження.

Листом від 22.06.2022 року за Вих. № 21819 Обухівського відділом Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представнику Порхун В.М. в інтересах ОСОБА_1 надано вичерпну відповідь на заяву та з метою належного виконання судового рішення запропоновано звернутися до органу яким було здійснено (зареєстровано) таке обтяження.

Однак представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 в своїй скарзі зазначає про те, що начальником відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюком О.С. було допущено бездіяльність щодо фактичної відмови у виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області № 372/2284/21 від 06.07.2021 року.

Подаючи скаргу на бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюка О.С., представник скаржника зловживає своїми процесуальним правами, оскільки зі змісту скарги та доданих до неї доказів не можливо встановити достатні об`єктивні процесуальні підстави для подання скарги, оскільки права та законні інтереси жодним чином не порушені в межах виконавчого провадження.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилався на те, що бездіяльність начальника Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є неправомірною та просив зобов`язати його вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/2284/21 від 06.07.2021 року.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, чіткий перелік Виконавчих документів, рішень, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Законом України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено чіткий перелік вимог до виконавчого документа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконання рішень, як передбачає ст. 2 згаданого Закону, покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках встановлених цим Кодексом ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, зазначено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконання з дня її постановлення не залежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Імперативною нормою ст. 158 ЦПК України передбачено, що примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні бути та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що дії державного виконавця відповідали Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії начальника Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаврилюка Олександра Сергійовича відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на виконання рішення суду, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко