Справа № 438/1388/21
Провадження № 2-з/438/12/2022
УХВАЛА

28 липня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судових засідань Гадубяк О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Крамара Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крамара Ю.М. від 28 липня 2022 року про часткове скасування заходу забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Крамар Ю.М. звернувся до суду з клопотанням від 28.07.2022 про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у справі №438/1388/21, а саме: скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , залишивши арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 .

У обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні Бориславського міського суду перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Спірне майно, а саме: нежитлова будівля по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування, які були придбані під час шлюбу, є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, зокрема, позивача ОСОБА_3 та матері відповідача - ОСОБА_4 і їх частки згідно закону становлять по 1/2 ідеальній частині. Викладене не заперечується і самим позивачем. У свою чергу, твердження позивача про те, що він надав відповідачу довіреність, посвідчену 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Малетич О.Я. (реєстраційний №346), «з метою поділу» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як вбачається із змісту зазначеної довіреності, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 саме продати належне йому нерухоме майно, зокрема, нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування. Одночасно, нерухоме майно, яке належало позивачу та його колишній дружині ОСОБА_4 і перебувало у їх спільній сумісній власності, 07.05.2021 було продано на підставі договорів купівлі-продажу на загальну суму 2 169 000 грн, які було сплачено відповідачу до підписання згаданих правочинів. Отже, половина цих коштів на суму 1 084 450 грн згідно закону належить ОСОБА_4 . В свою чергу, як вбачається із змісту довіреності, посвідченої 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу - Малетич О.Я. (реєстраційний №346) позивач надав відповідачу право одержувати належні йому гроші за договорами купівлі-продажу.

Проте, у зазначеній довіреності на відповідача не покладено обов`язку повідомити позивача, як довірителя, про хід виконання його доручення та передати позивачу належні йому гроші за договорами купівлі-продажу в чітко передбачений спосіб, наприклад шляхом оформлення письмової розписки і т.п. Будь-якої вимоги від позивача, як довірителя, на адресу відповідача щодо надання звіту, повернення довіреності, передачу грошей чи з інших питань не надходило.

А тому, відповідач, керуючись вимогами наведених вище норм матеріального права, в день укладення договорів купівлі-продажу від 07.05.2021 передав 1084 450 гривень позивачу і 1 084 450 гривень своїй матері - ОСОБА_4 , що остання може підтвердити в судовому засіданні.

Отже, вимога ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 2 169 000 гривень є незаконною і може містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, в зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся із заявою в компетентний орган.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна колишнього подружжя шляхом визнання права власності на Ѕ частку у спільній сумісній власності на грошові кошти.

При цьому, 01.06.2021 з ініціативи ОСОБА_2 з ОСОБА_5 було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. Відповідно до цього договору батьки визначили місцем проживання дитини фактичне місце проживання батька - ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 .

В свою чергу, утримання, навчання, догляд і т.п. за малолітньою дитиною пов`язаний із необхідністю пересування на особистому транспорті, особливо за наявності ряду карантинних обмежень в зв`язку із пандемією КОВІД-19.

Крім того, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - приватний підприємець і його діяльність пов`язана із наданням інформаційних послуг, то також вимагає постійного пересування на особистому транспортному засобі. Крім того, ОСОБА_2 активно займається волонтерською діяльністю, що вимагає пересування на власному транспорті.

В той самий час, ухвалою Бориславського міського суду від 03.09.2021 накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0.0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 . При цьому, відповідно до матеріалів звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , ринкова вартість вказаної ділянки станом на 03.02.2022 становить 1 500 000, що перевищує частку позивача у спільній сумісній власності на майно, що є предметом даного позову.

Таким чином, потреба в забезпеченні позову в обсязі, який застосував суд, відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування.

У судовому засіданніпредставник відповідача ОСОБА_7 заяву про часткове скасування заходу забезпечення позову підтримав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти клопотання про часткове скасування заходу забезпечення позову, просить суд відмовити у скасуванні забезпечення позову у справі.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву, цивільну справу №438/1388/21, провадження № 2/438/87/2022, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі було задоволено клопотання позивача та з метою забезпечення позову (ціна позову становить 2 169 000, 00 гривень) накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року прийнято позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя шляхом визнання права власності на Ѕ частку у спільній сумісній власності на грошові кошти та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Відповідно до ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка перебуває в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених положень вбачається, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Відповідно до поданої до суду копії звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0859 га, власником якої є ОСОБА_2 , ринкова вартість вказаної ділянки станом на 03.02.2022 становить 1 501 000 грн.

При цьому, оскільки третя особа ОСОБА_4 заявила позовну вимоги про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема нерухоме майно, яке належало позивачу та його колишній дружині ОСОБА_4 і перебувало у їх спільній сумісній власності, яке 07 травня 2021 року було продано на підставі довіреності виданої позивачем відповідачу згідно договорів купівлі-продажу на загальну суму 2 169 000 грн.

Приналежність проданого нерухомого майна третій особі ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_3 не заперечується останнім, що вбачається із позовних вимог.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2009 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Тобто забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду.

З наведеного вбачається, що метою вжиття заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бориславського міського суду Львівської від 03 вересня 2021 року, було задоволено клопотання позивача та з метою забезпечення ефективного судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача у випадку задоволення позову (ціна позову становить 2 169 000, 00 гривень) накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

При вирішенні питання про забезпечення позову судом надана оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Водночас суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №15/155-б).

На думку суду, арешт накладений на земельну ділянку (вартість відповідно звіту про експерту грошову оцінку становить 1 501 000 грн) кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) буде домірним позовній вимозі ОСОБА_3 , як співвласника майна подружжя, оскільки збалансовує інтереси сторін та інших учасників справи, забезпечить можливість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи обставини, якими представник заявника обґрунтовує клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які вказують на нівелювання підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зокрема грошові кошти, що є предметом спору, виручені від продажу нерухомого майна, набуте під час шлюбу позивачем та третьою особою, що стверджується останніми у позовних заявах, а також враховуючи, що третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору не подано заяву про забезпечення позову, суд вважає що заяву представника адвоката Крамара Ю.М. від 28 липня 2022 року про часткове скасування заходу забезпечення позову слід задовольнити; скасувати захід забезпечення позову, вжитий відповідно до ухвали Бориславського міського суду від 03 вересня 2021 року у справі № 438/1388/21, зокрема, у частині накладення арешту на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.158, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крамара Ю.М. від 28 липня 2022 року про часткове скасування заходу забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий відповідно до ухвали Бориславського міського суду від 03 вересня 2021 року у справі № 438/1388/21, зокрема, у частині накладення арешту на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 липня 2022 року.

Суддя А.Т. Слиш