Справа № 708/48/22
Номер провадження № 2/708/64/22
02 серпня 2022 року м. Чигирин
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі :
головуючого - судді Попельнюха А.О.,
за участю:
секретаря судових засідань - Пасічної Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чигирині Черкаської області в залі судових засіданьцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 204941, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 17 779,32 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 204941 від 22.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості в сумі 17 779,32 грн. Вказаний виконавчий напис вважає протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства та вважає, що він не підлягає виконанню. Зокрема зазначає, що він ніколи не укладав договорів, зокрема кредитних чи інших подібних, із ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», невиконання яких могло призвести до виникнення заборгованості. Відповідно у відповідача були відсутні причини звертатися до нотаріуса для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Також зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам закону, оскільки оригінали нотаріально посвідчених кредитних договір не могли бути надані нотаріусу. Вказані обставини сталі підставою звернення до суду, тому просить суд позов задовольнити та визнати виконавчий напис від 22.06.2021 таким, що не підлягає виконанню та відшкодувати позивачеві понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн.
Ухвалою від 21.01.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 03.03.2022 судом в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України були витребувані додаткові докази, а саме копія виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, відзив на позов суду не надало.
Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явились, пояснення суду не надали. На виконання ухвали суду приватний виконавець Плесюк О.С. направив копію виконавчого напису від 22.06.2021.
На підставі статей 280-282 ЦПК України судом було ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить також і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019 р. по справі N 137/1666/16-ц.
Строк платежу за кредитним договором № 2712-01 від 27.12.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2019 по 21.05.2021 включно, суму у розмірі: 7 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10 279,32 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 17 779,32 грн.
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 28.12.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого напису нотаріуса (ВП N 68007418).
За змістом положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
У свою чергу аналізуючи спірні правовідносини вбачаються підстави стверджувати, що єдиною підставою виникнення боргових правовідносин між сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України міг бути кредитний договір № 2712-01 від 27.12.2019, сторонами якого є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивач ОСОБА_1 , який зі сторони позичальника підписано електронним цифровим підписом.
Статтею 512 Цивільного кодексу України законодавець визначив підстави заміни кредитора у зобов`язанні, що підтверджує можливість такої заміни лише у існуючому зобов`язанні.
У свою чергу відповідачем всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження факту існування безспірної заборгованості позивача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису.
За таких обставин, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису N 204941, вчиненого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
Порядок розподіл судових витрат регламентовано статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З урахуванням наведеного понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду у сумі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про нотаріат", ст. ст. 11, 15, 16, 18, 509, 512 ЦК України, ст. ст. 2 - 4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 158, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем 22.06.2022, зареєстрований в реєстрі за № 204941, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 17 779,32 грн. (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 32 коп).
Стягнути з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники та їх адреси:
Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_2 );
Суддя А.О. Попельнюх