08.08.22 Справа № 396/875/22
Провадження № 2-о/396/34/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 рок Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Тодеріца К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новоукраїнка, цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду, в порядку окремого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що 27.10.2007 року, між нею та ОСОБА_2 , укладено шлюб, зареєстрований Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис №14. Від спільного шлюбу мають дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прозивають з нею. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2022 року по справі №396/284/22 шлюб ними розірвано. З 27.05.2022 року заявниця перебуває в шлюбі з громадянином ОСОБА_5 . Водночас, не зважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин та спільного побуту з 2019 року, її колишній чоловік після її повторного заміжжя почав її переслідувати, ображати, принижувати, погрожувати та залякувати. Зазначені протиправні дії вчиняються ОСОБА_2 як за місцем її проживання, так і за місцем роботи. Більш того, останні їхні зустрічі, які в цілому відбувалися без її волі та згоди ( в т.ч. з проникненням до її помешкання), супроводжувалися спричиненням їй тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій кривдника вона постійно переживає за свою безпеку та життя. При цьому, численні звернення з приводу дій ОСОБА_2 до поліції будь-якого позитивного результату не принесли. Просить суд, видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме: заборонити наближатися на 100 метрів6 до місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 ; до місця роботи ОСОБА_1 (ТОВ «СТЕП-ФАРМ», код): м.Новоукраїнка, провулок Лікарняний, 1, Кіровоградської області; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

На час розгляду справи ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що надала в судове засідання копію паспорту, у зв`язку із з міною прізвища.

Заявниця ОСОБА_1 , в судовому засіданні, заяву про видачу обмежувального припису підтримала та просить її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у заяві обставини та докази додані до заяви, оскільки вважає, що іншим чином не має можливості позитивно вплинути на належну поведінку колишнього чоловіка, з яким шлюб розірвано.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заявниці визнав частково, мотивуючи тим, що у разі необхідності він не може мати можливості купити ліки в аптеці, де працює заявниця та не може поспілкуватися зі знайомим, який проживає по сусідству із заявницею.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч.2 ст.350-5 ЦПК України).

Заслухавши в судовому засіданні заявницю та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 27.10.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис №14, який рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2022 року по справі №396/284/22 - розірвано (а.с.6). Від спільного шлюбу мають дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), які прозивають із заявницею, що підтверджується копією довідки (а.с.10). З 27.05.2022 року заявниця перебуває в шлюбі з громадянином ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтво про шлюб (а.с.9). Відповідно до копії трудової книжки (а.с.11-12) та довідки ТОВ «СТЕП-ФАРМ» від 10.06.2022 року (а.с.13), з`ясовано, що заявниця працює на посаді завідуючої аптекою в ТОВ «СТЕП-ФАРМ». Також судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/2 частині кожному, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою БТІ (а.с.14), договором купівлі-продажу житлового будинку від 30.10.2009 року (а.с.15) та Витягом з Державного реєстру правочинів від 30.10.2009 року (а.с.16).

Так, заявницею зазначено, що не зважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин та спільного побуту з 2019 року, ОСОБА_2 після повторного заміжжя почав її переслідувати, ображати, принижувати, погрожувати та залякувати. Зазначені протиправні дії вчиняються ОСОБА_2 як за місцем її проживання, так і за місцем роботи. Більш того, останні їхні зустрічі, які в цілому відбувалися без її волі та згоди ( в т.ч. з проникненням до її помешкання), супроводжувалися спричиненням їй тілесних ушкоджень. З приводу протиправних дій ОСОБА_2 , заявниця зверталася до органів поліції, що підтверджується копіями документів (а.с.17-23). Так, судом, було досліджено зазначені документи та з`ясовано, що відносно ОСОБА_2 було двічі складено протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП (насильство в сім`ї), а також винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №237497 від 16.07.2022 року (а.с.22), але останній не реагує на даний припис жодним чином, в зв`язку з чим заявниці вимушена звернутися до суду з метою встановлення обмежувального припису в судовому порядку.

Згідно наданої копії паспорту (а.с.30), з`ясовано, що заявниця ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу, змінила прізвище та на даний час, згідно паспорту її прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Злинка Маловисківського району Кіровоградської області та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади (а.с.31).

Згідно наданої копії паспорту (а.с.32-34) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с.Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 . Має ідентифікаційний номер платника податків (ІПН) НОМЕР_1 (а.с.35)

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.6 ч.2 ст.3 Закон,у дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до частини першої ст.24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п.9 ч.1ст.1 Закону).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію для вжиття заходів до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який за місцем її проживання у АДРЕСА_1 , вчиняє по відношенню до неї насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону та наносить побої. Крім того, переслідує заявника за місцем її роботи в ТОВ «СТЕП-ФАРМ» за адресою: м.Новоукраїнка, провулок Лікарняний,1, Кіровоградської області.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 було складено протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , та винесено терміновий заборонений припис стосовно кривдника Серія АА №237497 від 16.07.2022 року (а.с.22).

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до ст.350-8 ЦПК України, копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п.9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, ст..ст.273, 353, 350-1, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 ;

-заборонити наближатися до місця роботи ОСОБА_1 (ТОВ «СТЕП-ФАРМ», код): м.Новоукраїнка, провулок Лікарняний, 1, Кіровоградської області;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Судовий збір за вказаною справою відноситься на рахунок держави.

Рішення у вказаній цивільній справі направити до Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Дригваль