ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6666/22 Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/643/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

сторін:

представника апелянта ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/6666/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року (постановлену суддею Братасюком В.М.) про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У травня 2022 року ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову, в якій посилався на те, що ціна даного позову становить 147364.29 грн., відповідач є пенсіонером, у власності якого є транспортний засіб «Nissan PRIMASTAR», 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 . При цьому іншого майна у відповідача немає, у випадку відчуження транспортного засобу останній не зможе виконати рішення суду про відшкодування завданої шкоди. Крім того, позивач переконаний у відсутності підстав для зустрічного забезпечення позову, оскільки ОСОБА_5 має офіційне місце реєстрації на території України та має у власності транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта становить 359 370.00 грн.

У зв`язку з викладеним просив суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження майна, а саме транспортного засобу NISSAN PRIMASTAR 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, існує реальна загроза порушення прав позивача, а тому невжиття заходів для забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У зв`язку з викладеним просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 адвокат Янчишин В.Й. свою апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено наявності наміру відповідача будь яким чином відчужити належне йому майно з метою уникнення виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст.150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням учасників справи, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Передбачені законодавством види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. А таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

Предметом позову по даній справі є вимога майнового характеру, а саме: відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 147 364.29 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно витягу із сайту https://youcontrol.com.ua/ вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу NISSAN PRIMASTAR 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Відтак, апеляційний суд вважає співмірним та справедливим, а також таким, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів заявника, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власнику ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження транспортного засобу NISSAN PRIMASTAR 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

Крім того, вказані обмеження стосуються лише заборони вчиняти дії щодо розпорядження та відчуження транспортного засобу, не позбавляють права власності та носять тимчасовий характер.

Апеляційний суд зазначає, що такий захід забезпечення позову, як заборона власнику вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, є менш обтяжливим для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог.

Щодо вирішення питання про зустрічне забезпечення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову, оскільки ОСОБА_5 офіційно реєстрований на території України та має у власності транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта становить 359 370.00 грн.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги знаходять своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Заборонити ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження майна, а саме: транспортного засобу NISSAN PRIMASTAR 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 03 серпня 2022 року.

Головуючий

Судді