Справа № 450/2324/22 Провадження № 2-з/450/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, у якій просив вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Мотивував заяву тим, що 26 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір безпроцентної позики, на підставі якого остання отримала позику в сумі 3240000 грн. і зобов`язалася їх повернути. На виконання умов даного договору між сторонами 26 березня 2019 року укладено договір іпотеки. 26 березня 2020 року між сторонами укладена додаткова угода до договору позики, відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 суму позики. Сторонами також погоджено продовжити строк повернення позики до 31 серпня 2020 року. 02 квітня 2020 року шляхом підписання між сторонами договору № 1 про внесення змін до договору іпотеки у останній внесено відповідні зміні щодо продовження строку виконання іпотекодавцем основного зобов`язання до 31 серпня 2020 року. В подальшому між сторонами укладено договір № 2 від 08 жовтня 2020 року про внесення змін до договору іпотеки, яким продовжено строк повернення позики до 01 березня 2021 року. Після закінчення строку дії договору на адресу ОСОБА_3 16 березня 2021 року направлено вимоги про усунення порушень договору, а також 28 вересня 2021 року направлено вимогу відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, ОСОБА_3 не повернула ОСОБА_1 суму позики. З огляду на вказане, просив заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на належне відповідачу майно.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (такі правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18) та від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України ).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".

Також під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Однак, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, забезпечення ефективного судового захисту та можливості реального поновлення прав у разі прийняття судом рішення про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір безпроцентної позики, на підставі якого остання отримала позику в сумі 3240000 грн. і зобов`язалася її повернути до 26 березня 2020 року.

На виконання умов даного договору між сторонами 26 березня 2019 року укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець ОСОБА_3 передала іпотекодержателю ОСОБА_1 в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

26 березня 2020 року між сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору безпроцентної позики, відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 суму позики 30 серпня 2019 року та зобов`язалася її повернути до 31 серпня 2020 року

В подальшому між сторонами укладено договір № 1 від 02 квітня 2020 року про внесення змін до договору іпотеки, яким продовжено строк повернення позики до 31 серпня 2020 року.

Договором № 2 про внесення змін до договору іпотеки від 08 жовтня 2020 року внесено зміни в договір іпотеки від 26 березня 2019 року та продовжено строк повернення позики до 01 березня 2021 року.

18 березня 2021 року на адресу ОСОБА_3 скерована вимога про усунення порушень умов договору позики від 26 березня 2019 року та про повернення суми позики протягом 35 днів з дня отримання вимоги.

30 вересня 2021 року на адресу ОСОБА_3 скерована вимога в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої їй запропоновано у строк, визначений вказаним законом, договором позики від 26 березня 2019 року, договором іпотеки від 26 березня 2019 року, повністю виконати взяті на себе зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що існує достатньо обґрунтована імовірність того, що належне ОСОБА_3 на праві власності майно може бути відчужене, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у даній справі, тому існує об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову на підставі заяви представника заявника ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на вказане майно. Такий захід забезпечення позову є співмірним з негативними наслідками для власника майна, які можуть бути викликані застосуванням цього заходу.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного, заяву представника заявника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити і накласти арешт на вищевказане майно в межах розміру позовних вимог 3240000 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 цього Кодексу;

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м, яка складається з однієї кімнати та кухні, комірка на шостому поверсі № 3 площею 1,8 кв.м, яка належить ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № 33356689, виданого 09 лютого 2015 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, державна реєстрація права власності на квартиру здійснена 31 травня 2015 року за № 8663309, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01, в межах розміру позовних вимог 3240000 грн.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні анкетні дані стягувача та боржника:

- Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 .

- Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя Мусієвський В.Є.