Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1181/22
Номер провадження: 2/511/369/22
22 липня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,
секретаря - Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Роздільнянська міська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 , належного йому на праві власності.
Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 ,на підставі договору купівлі-продажу. У вказаному будинку з 21.11.2007 року зареєстрована ОСОБА_3 , яка не є його родичкою або членом сім`ї. ОСОБА_2 з часу реєстрації до теперішнього часу в будинку не проживає. Місце проживання та знаходження відповідача не відомо. Вирішити питання зняття її з реєстрації в позасудовому порядку не можливо. Тому на підставі викладеного просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 ,.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Суду показав, що ОСОБА_2 прописав як знайому сина. Вона ніколи в будинку не проживала і в нього не вселялась. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи - Роздільнянської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надали суду заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та розгляду справи без участі представника Роздільнянської міської ради.
Відповідачка - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлена належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення по зареєстрованому місцю проживання. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про невручення відповідачу повідомлення, в зв`язку з тим, що відповідач за адресою реєстрації не проживає, що є належним сповіщенням про час та місце розгляду справи.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 ,що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу житлового будинку від 07.05.1992 року та технічним паспортом на будинок (а.с.4, 13)
Згідно домової книги на вказаний будинок, адресної довідки , витягу про зареєстрованих в житловому будинку осіб від 21.02.2022 року відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована у вказаному будинку по АДРЕСА_1 ,з 21.11.2007 року. (а.с.8)
Відповідно до даних актів про непроживання особи за місцем реєстрації від 14.08.2018 року, 18.03.2022 року , складених комісієї за участю представників Роздільнянської міської ради та сусідів, ОСОБА_4 за вказаною адресою по АДРЕСА_1 , ніколи не проживала. (а.с.20,18).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , наявних в матеріалах справи, судом також встановлено, що дійсно ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 , з часу реєстрації за вказаною адресою не проживала . (а.с. 21.,24)
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові №6-92цс15 від 27 травня 2015 року, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядженням своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до статті 391ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Суд, дослідивши по справі надані докази, встановивши зміст спірних правовідносин і відповідність заявлених вимог нормам права, прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач по справі ОСОБА_1 дійсно є одноособовим власником будинку по АДРЕСА_1 відповідно до наданих ним правовстановлюючих документів, зареєстрований у вказаному будинку і використовує даний будинок для проживання, несе при цьому витрати на його утримання.
Оскільки позивач є власником вказаного житлового будинку, то відповідно має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Також судом встановлено, що сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, в належному позивачу будинку відповідачка не проживає без поважних причин, витрат на утримання будинку не несе, будинок для проживання не використовує. Відповідач не є членом сім`ї позивача. В будинку відповідачка не проживає з дати реєстрації.
Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 втратила право на проживання в житловому будинку по АДРЕСА_1 , так як не використовує будинок для проживання більше 6-ти місяців. Суд вважає, що право на користування будинком відповідачка втратила з листопада 2007 року.
Відповідачем по справі в ході її розгляду суду не надано жодних доказів, які б спростували вимоги позивача. Спроб вселитися примусово до будинку через суд відповідачка не робила, доказів того, що існують перешкоди для її не проживання в будинку не надано.
Дане рішення суду є підставою для зняття відповідачки з реєстрації за адресою по АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі ст.319, 391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72,150 Житлового кодексу України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , з листопада 2007 року.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн.
Вказане рішення є підставою для звернення до Роздільнянської міської ради Одеської області для вирішення питання щодо зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук