Справа №279/1601/22
Провадження №2/279/900/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/1601/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та розподіл спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 , який проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним, на день смерті, проживали та були зареєстровані його дружина, ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 (позивач у справі), а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину. 06.03.2021 року приватний нотаріусом була заведена спадкова справа №39/2021 після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_5 , яка проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею, на день смерті, проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3 (позивач у справі). 06.03.2021 року приватний нотаріусом була заведена спадкова справа №58/2021 після смерті ОСОБА_5 .

Спадкоємцями померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є їх діти, позивач у справі ОСОБА_3 та відповідач, ОСОБА_2 .

До спадкового майна, що підлягає поділу між спадкоємцями відноситься: житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю ОСОБА_4 відповідно до запису в погосподарський книзі №3 за 2016-2021 роки; земельної ділянки площею 03,45 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 взгідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №025558 від 28.11.2001 року та земельної ділянки площею 3,24 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_5 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №025559 від 28.11.2001 року.

Вказав, що хоч і частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, однак, оскільки він фактично проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 , а відтак вказана обставина має істотне значення, він має переважне право на виділення саме йому у власність спадкового будинку, а також земельної ділянки, яка належала померлому батьку, ОСОБА_4 .

Відповідач у справі забезпечена житлом, прождиває в м.Києві, а тому їй доцільно вилідити у власність земельну ділянку, яка залишилась після смерті матері, ОСОБА_5 .

Зазначив, що саме такий розподіл спадкового майна буде рівноцінним та просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю ОСОБА_4 відповідно до запису в погосподарський книзі №3 за 2016-2021 роки та земельну ділянку площею 03,45 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 взгідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №025558 від 28.11.2001 року.

Також просив визнати право вланості за відповідачем на земельну ділянку площею 3,24 га., яка розташована на території Дідковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_5 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №025559 від 28.11.2001 року.

Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач нада до суду письмові пояснення в яких зазначив, що розуміючи наслідки пов`язані з поданою заявою про відмову від спадщини вважає, що заява подана помилково, від якої він відмовляється.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши їх в сукупності з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги до майна померлого ОСОБА_4 є його дружина, ОСОБА_5 , та діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (позивач у справі), ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (відповідач у справі).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України).

З копії спадкової справи №39/2021 вбачається, що 06.03.2021 року позивачем ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Зіневича С.О. подано заяву про відмову від спадщини, з якої вбачається, що останній спадщину після смерті батька, ОСОБА_4 не приймає, від належної йому частки в спадщині, яка залишилась після смерті батька - спадкодавця ОСОБА_4 відмовляється на користь своєї сестри та дочки спадкодавця - ОСОБА_2 (відповідач у справі).

Також, в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_7 , яка також відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь своєї сестри, ОСОБА_2 (відповідач у справі). Наявна в матеріалах спадкової справи і заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Нотаріусом позивачу було роз`яснено, що його заява може бути відкликана протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, роз`яснено зміст ст.1273 - 1276 ЦК України, а також правові наслідки відмови від спадщини. Спражність підпису ОСОБА_3 перевірено та засвідчено нотаріусом.

Відповідно до ч.3 ст.78 Закону України «Про нотаріат» п.п.6,2 п.6 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Відповдно до ч.5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Проте, позивач ОСОБА_3 , у визначений законом строк даним правом не скористався, заяву про відмову від спадщини не відкликав.

Враховуючи те, позивач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, позовні вимоги про визнання за ним права вланості на спадкове майно задоволенню не підлягають, а в решті позову слід відмовити, оскільки відповідачем аналогічних позовних вимог заявлено не було. При цьому, відповідач не позбавленний права звернутися до суду для вирішення даного питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.1218, 1261, 1267, 1268, 1270, 1272, 1273, 1279 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та розподіл спадкового майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Повний текст рішення було виготовлено 04.08.2022 року.

Сторони:

Позивач ОСОБА_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом