Справа № 509/1916/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Овідіопольська районна державна адміністрація, в особі органу опіки та піклування

про

позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2022 року позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.04.2012 року, позивачка, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у ВДРАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, уклали шлюб, який рішенням Овідіопольського районного суду від 06.10.2016 року по цивільній справі № 509/3246/16-ц, що набрало законної сили 17.10.2016 року, був розірваний. Після укладення шлюбу позивачка набула прізвище - ОСОБА_1 .

У період шлюбу, у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився син ОСОБА_3 . Сторони всією сім`ю проживали по АДРЕСА_1 , який належить матері позивачки та вели спільне домашнє господарство. Згодом її стосунки з чоловіком погіршилися до такого ступеню, що чоловік, забрав свої речі, залишив родину та став мешкати у невідомому позивачці місці, а вона разом з дитиною продовжила мешкати по вищевказаній адресі.

В зв`язку з тим, що відповідач не надавав ніякої допомоги на утримання дитини, то позивачка 06 вересня 2016 року звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області, який видав Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , розмір яких встановлено у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно згідно рішення Овідіопольського районного суду від 06.10.2016 року справа № 509/3246/16-ц, виконавчий лист №509/3246/16 від 19.10.2016 р. пред`явлений до виконання 24.10.2016 року до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження 24.10.2016 року №52726441.

Враховуючи те, що тривалий відповідач не сплачував аліменти через що у нього з 01.10.2017 р. станом на 01.05.2022 р. утворився борг в сумі 57800,00 гривень, підтвердження утворення заборгованості є здійснений розрахунок заборгованості по аліментам державного виконавця Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від04.05.2022 року АСВП №52726441.

Зважаючи на те, що позивачка має намір виїхати за межі кордону України на декілька місяців разом з дитиною. Умови праці дозволяють їй забезпечити дитину:

- належним піклуванням про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати його до самостійного життя;

- забезпечити безпечні умови для життя і здоровий розвиток та оздоровлення;

- забезпечити відповідний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини.

Однак, згідно чинного діючого законодавства України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі.

Таким чином, всі ці обставини свідчать про те, що батько не тільки не займається вихованням сина, але й не бажає нести витрати щодо утримання дитини. Відповідач відмовляється від спілкуватися не тільки з дитиною а із мною, що унеможливлює вирішення будь яких питань стосовно інтересів дитини, а тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Згідно зі ст.165 СК України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено судом, відповідач по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27.04.2012 року, позивачка, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у ВДРАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, уклали шлюб, який рішенням Овідіопольського районного суду від 06.10.2016 року по цивільній справі № 509/3246/16-ц, що набрало законної сили 17.10.2016 року, був розірваний. Після укладення шлюбу позивачка набула прізвище - ОСОБА_1 .

У період шлюбу, у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився син ОСОБА_3 . Сторони всією сім`ю проживали по АДРЕСА_1 , який належить матері позивачки та вели спільне домашнє господарство. Згодом її стосунки з чоловіком погіршилися до такого ступеню, що чоловік, забрав свої речі, залишив родину та став мешкати у невідомому позивачці місці, а вона разом з дитиною продовжила мешкати по вищевказаній адресі.

В зв`язку з тим, що відповідач не надавав ніякої допомоги на утримання дитини, то позивачка 06 вересня 2016 року звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області, який видав Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , розмір яких встановлено у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно згідно рішення Овідіопольського районного суду від 06.10.2016 року справа № 509/3246/16-ц, виконавчий лист №509/3246/16 від 19.10.2016 р. пред`явлений до виконання 24.10.2016 року до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження 24.10.2016 року №52726441.

Враховуючи те, що тривалий відповідач не сплачував аліменти через що у нього з 01.10.2017 р. станом на 01.05.2022 р. утворився борг в сумі 57800,00 гривень, підтвердження утворення заборгованості є здійснений розрахунок заборгованості по аліментам державного виконавця Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) від04.05.2022 року АСВП №52726441.

Зважаючи на те, що позивачка має намір виїхати за межі кордону України на декілька місяців разом з дитиною. Умови праці дозволяють їй забезпечити дитину.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі наданих доказів та обставин справи, суд вважає, що винна поведінка відповідача в ухиленні від виконання батьківських обов`язків доведена належним чином та допустимими доказами, в зв`язку з чим суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150,164,165 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А. І. Бочаров