Справа № 462/9523/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 , 28.12.2021 року звернулася до суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку за умови продовження навчання та просить стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.09.2008 року у справі № 2-2752/2008 ухвалено стягувати з відповідача у справі на користь позивача аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові ЗМУЮ (м. Львів) ВП № 8997555. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досяг повноліття, відтак обов`язок по його утриманню, встановлений рішенням суду у відповідача припинився. Однак, зазначає, що ОСОБА_3 станом на день звернення з цим позовом навчається на першому курсі денної форми навчання у Інституті енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», тобто продовжує навчання стаціонарно, що зумовлює неможливість самостійно заробляти гроші на своє утримання. Вказане підтверджується довідкою № 362 від 01.12.2021 року. Стан здоров`я задовільний, перебуває на обліку у лікаря-невролога. Окрім цього, вказує, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та неповнолітньою сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також потребує постійного медикаментозного лікування, за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи зазначене, просить суд задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2022 року зазначену позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 94).

09.03.2022 року від уповноваженого представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач виконав умови ухвали суду, зокрема позивач зазначає, що просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку за умови продовження навчання та просить стягнути судові витрати (а.с. 96).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 97).

13.07.2022 року від відповідача у справі надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких останній зазначив, що враховуючи розмір прожиткового мінімуму, який визначений для повнолітніх, а також обов`язок щодо утримання дитини двома батьками, відтак не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно.

20.07.2022 року від уповноваженого представника позивача надійшло письмове клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова № 2-2752/2008 від 03.09.2008 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2008 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

Окрім цього, зазначеним рішенням, зокрема встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2003 року по 06.06.2008 року, від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.12.2003 року стверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно копії Довідки Національного університету «Львівська політехніка» № 362 від 01.12.2021 року стверджується, що ОСОБА_3 є студентом першого курсу ОПП бакалавр денної форми навчання, Інститут енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», навчання закінчує 30.06.2025 року (а.с. 12).

Копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4610-1 стверджується, що місцем проживання ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 (а.с. 10).

На підтвердження майнового стану відповідача ОСОБА_2 , позивачем надано копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зокрема які підтверджують право власності на: квартиру АДРЕСА_2 , яку згодом продав (а.с. 29, 30); квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 21); земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0092 (а.с. 22); земельну ділянку кадастровий номер :06:017:0078 (а.с. 23); індивідуальний житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 23); земельну ділянку кадастровий № :23:000:0210 (а.с. 24); земельну ділянку кадастровий № :16:000:0039 (а.с. 25), зазначені відомості не були спростовані відповідачем у справі.

Окрім цього, суду надано копію договору купівлі-продажу у 2018 році ОСОБА_2 нерухомості - апартаментів за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 31-40).

Згідно відповіді на адвокатський запит Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) № 31/13-6-209/Аз від 21.09.2021 року надано у тому числі інформацію з Реєстру, щодо транспортних засобів, які у період з 01.08.2008 року по 15.09.2021 року були зареєстровані на ОСОБА_2 . Відтак, згідно результатів пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України сформованих 20.09.2021 року встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано транспортні засоби: «Peugeot Partner», 2011 року випуску; «Mercedes-Benz Vito», 2012 року випуску; «Renault Zoe», 2016 року випуску (а.с. 41, 42).

Довідкою ТзОВ Львівський медичний фаховий коледж «Монада» про доходи ОСОБА_1 № 61 від 15.09.2021 року стверджується, що загальна сума доходів за період з 01.03.2021 року по 31.08.2021 року ОСОБА_1 складає 44 059 грн. 15 коп. (а.с. 43).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленумом Верховного Суду України судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Аналіз норм СК України свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.11.2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19).

Також, згідно п. 17 постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 03.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач не надав суду доказів щодо перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб та не вказав інші обставини, що мають істотне значення для справи та не подав доказів про те, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання сина у позасудовому порядку.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягнув повноліття, однак продовжує навчання на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, потребує матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що матеріальне становище позивача не дає змоги самостійно повноцінно утримувати сина, а відповідач є особою працездатного віку, здатний надавати утримання сину, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком обох батьків, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 28.12.2021 року (а.с. 1).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 223, 264, 265-268 ЦПК України, ст. 191, 199, 200 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 28.12.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 - 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору у дохід держави.

Рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 );

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 ).

Текст рішення складено 29.07.2022 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Н. М. Галайко