КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 756/16823/21

номер провадження №22-ц/824/6929/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року /суддя Луценко О.М./

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення 19707,44 грн., за постачання гарячої води у розмірі 12013,99 грн. та суму заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 24577,06 грн., заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 49131,15грн., витрати пов`язані з отримання інформації в розмірі 33,00грн. та судовий збір 2270,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги 19707,44 грн. з центрального опалення, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12013,99 грн. та суму заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 24577,06 грн., заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 49131,15 грн., витрати пов`язані з отримання інформації в розмірі 33,00грн. та судовий збір 2270,00 грн./а.с. 44-48/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, він не є власником квартири, оскільки квартира не приватизована. Крім нього, у вказаній квартирі зареєстровані та проживають ще 4 особи, які є його родичами та мають такі ж самі права та обов`язки щодо її утримання, а отже, стягувати потрібно солідарно з кожного офіційно зареєстрованого проживаючого у вказаній квартирі, однак суд на вказані обставини уваги не звернув. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної оцінки тому, що надані документи розрахунку боргу з урахування опалювальної площі 59 кв. м., хоча згідно ордеру на квартиру загальна площа квартири щодо якої виник спір складає 43.58 кв.м. Таким чином, розрахунки зроблені по площі 59 кв. м., в платіжних документах, які надходили на адресу відповідача вказана площа 60,50 кв. м., а в ордері дійсна вказана 43,58 кв. м. Також вказував, що ним усно заявлялося клопотання про застосування строків позовної давності, стосовно суми заборгованості, яка склалася до 01.05.2018 р.

Представник КП «Київтеплоенерго» Банецький Б.І. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказував, що відповідач кожного місяця отримував платіжні документі в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, тощо. З приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач не звертався. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Крім того, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Однак Відповідачем не було виконано свого обов`язку з повідомлення постачальника про проживаючих осіб за місцем реєстрації. Таким чином, позов пред`явлено до належного відповідача, який зобов`язаний виконувати покладений на нього обов`язок по утриманню власного майна. Щодо строку позовної давності,вказував, що зобов`язання відповідача з оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виникали щомісячно. Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця, що слідує за розрахунковим, починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Крім того, вказував, що відповідач має право звернутися до осіб які зареєстровані за його адресою в порядку регресу з вимогою про стягнення сум які були призначені до стягнення за рішенням про стягнення заборгованості. Таким чином, вказував, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що за розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

З 01.05.2019 введено в дію ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01.05.2019.

На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та/або постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що станом на 01.08.2021 року складає 73708,21 грн. та складається з заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 24577,06грн. та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 49131,15 грн. та суму заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у розмірі 105429,64грн., яка складається з заборгованість за послуги з центрального опалення та центрального постачання гарячої води в розмірі 73708,21грн. та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 31721,43 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ЦК України якими встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої воли свідчить про надання послуг позивача.

Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з центрального опалення та/або постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що станом на 01.08.2021 року складає 73708,21 грн. та складається з заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 24577,06грн. та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 49131,15 грн. та суму заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у розмірі 105429,64грн., яка складається з заборгованість за послуги з центрального опалення та центрального постачання гарячої води в розмірі 73708,21грн. та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 31721,43 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов слід задовольнити.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_1 не є власником квартири, у вказаній квартирі зареєстровані та проживають ще 4 особи, розрахунок боргу проводився з урахування опалювальної площі 59 кв. м., хоча згідно ордеру на квартиру загальна площа квартири щодо якої виник спір складає 43.58 кв.м. і позивачем пропущено строк позовної давності, апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із законодавством Споживач має право звернутися для отримання будь-якої інформації, зокрема щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати (частина 7 статті 5 Закону України «Про звернення громадян»).

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частина четверта статті 544 ЦК України).

Аналіз норм законодавства дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Так, особовий рахунок значиться за ОСОБА_1 /а.с. 6-7/, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а жодних клопотань про застосування строку позовної давності матеріали справи не містять, не відображено доводи і в протоколі судового засідання, зауваження на який також відсутні.

Крім того, відповідач кожного місяця отримував платіжні документі в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, площа, тощо. З приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідач не звертався. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Крім того, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: