Справа № 466/2373/22
Провадження № 2-з/466/97/22
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

08 серпня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

05 серпня 2022 року на адресу суду позивачем ОСОБА_1 повторно подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб, а саме на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову позивач мотивує тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа про відшкодування збитків за її позовом до ОСОБА_2 .

На праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_2 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав.

Загальна вартість вказаної квартири становить 2022678,63 грн., що підтверджується Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості.

Зазначила, що 02.08.2022 Шевченківським районним судом м. Львова з мотивів відсутності дати Витягу з державного Реєстру речових прав та неспівмірності забезпечення і суми позову відмовлено у забезпеченні позову в порушення строків розгляду даної заяви, передбачених ст. 153 ЦПК України, тому повторно звертається із вказаною заявою.

В прохальній частині заяви зазначала про накладення арешту на 1/3 частину квартири, вартість якої згідно оцінки, долученої до заяви становить 2022678,63 грн., а сума позову, який має намір уточнити з огляду на інфляційні процеси 756475,17 грн. Відтак вартість 1/3 частини квартири, яку вона в даній заяві повторно, просить арештувати з метою забезпечення її позовних вимог саме орієнтовно дорівнює сумі її позову.

Щодо відсутності дати на довідці Інформації з державного реєстру речових прав, то така є у вільному доступі, серед інших реквізитів має «кюар код», за яким можна ідентифікувати дату документа. Відтак, до заяви поданої повторно, долучає довідку, яка має дату, тому таку вимогу суду виконано.

Щодо необґрунтованості позивачем необхідності застосування забезпечення позову, вважає, що така (обґрунтованість) випливає з самої суті майнового позову на значну суму (понад 700000,00 грн.) і фактом невизнання відповідачем позову та небажанням вирішити спір у позасудовому порядку. Крім того зазначає, що відповідач є пенсіонером і у випадку задоволення позову, таке рішення не буде виконано, що суперечить вимогам чинного законодавства та меті захисту цивільних прав в судовому порядку, що на її думку, у випадку невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднене або неможливе.

Враховуючи викладене просить заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову саме в вибраний заявником спосіб, крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2022 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, поданої 28 липня 2022 року було відмовлено з тотожних підстав, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня складання ухвали.

Суддя: П. Т. Едер