Справа № 209/2838/16-ц
Провадження № 4-с/209/9/22
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, стягувач Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_2 , в якій просить: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обл. Афанасьєвої Є.О. незаконними; скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обл. Афанасьєвої Є.О., винесені в межах виконавчого провадження №67320306 від 29 жовтня 2021 року, про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника основної винагороди.

В обґрунтування скарги зазначила, що 29 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Є.О. було відкрито виконавче провадження № 67320306 по примусовому виконанню виконавчого листа № 209/2838/16-ц, виданого 10 липня 2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська. Внаслідок відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено ряд інших постанов від 29 жовтня 2021 року про арешт коштів, арешт майна, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення з боржника основної винагороди. Постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обл. Афанасьєвої Є.О. від 29 жовтня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67320306 та всі наступні постанови, винесені в межах зазначеного виконавчого провадження, підлягають скасуванню у зв`язку з порушенням виконавцем приписів ЗУ «Про виконавче провадження» під час відкриття виконавчого провадження. Виконавчий лист № 209/2838/16-ц було пред`явлено до примусового виконання з пропуском строку на таке пред`явлення, оскільки такий сплив ще у 2020 році. Результатом попереднього пред`явлення виконавчого документу стала відмова у відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. та повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, про що є помітка на виконавчому документів. Тобто фактично виконавче провадження щодо примусового виконання відкрито вперше. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Підстави переривання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання чітко наведені у ЗУ «Про виконавче провадження», однак повернення виконавчого документу без прийняття до виконання не належить до таких підстав, оскільки відкриття виконавчого провадження не відбулось. Про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу через суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, в порядку ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», скаржнику не відомо. Таким чином, виконавче провадження № 67320306 відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Є.О. з порушенням приписів ЗУ «Про виконавче провадження», що є підставою для визнання дій приватного виконавця незаконними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та майна боржника, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення з боржника основної винагороди від 29 жовтня 2021 року.

15 липня 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевої Є.О. надійшов відзив на скаргу та заява про залишення скарги без розгляду, в яких вона зазначає, що будь-яких обґрунтувань поважності причин пропуску строків звернення до суду з даною скаргою скаржником не наведено. Також, в скарзі не міститься клопотання про поновлення судом пропущеного скаржником строку на оскарження дій приватного виконавця. Окрім того, скаржником не зазначається, що йому достеменно було відомо про відкрите виконавче провадження, він з дня відкриття виконавчого провадження спілкувався з приватним виконавцем з приводу даного виконавчого провадження та з представником стягувача, ним направлялись документи приватному виконавцю в рамках даного виконавчого провадження, з яких чітко вбачається про обізнаність ОСОБА_2 з даним виконавчим провадженням. Крім того, 30 жовтня 2021 року приватним виконавцем рекомендованим поштовим відправленням було надіслано оскаржувані постанови на адресу ОСОБА_2 . Так, поштові квитанції № 437 та № 429 за номерами відстеження пересилання поштових відправлень на сайті «Укрпошта» свідчать про надсилання ОСОБА_2 оскаржуваних постанов. За результатом розмов та консультацій з приватним виконавцем, 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 було направлено на адресу приватного виконавця заяву про зняття арешту з банківської картки, призначеної для отримання соціальних виплат, в якій скаржником зазначено, що йому відомо про відкрите виконавче провадження № 67320306. До заяви скаржником було додано відповідні документи, зокрема довідки датовані 08 листопада 2021 року та 12 листопада 2021 року, які скаржником отримувались для надання приватному виконавцю. Це свідчить про його обізнаність про дане виконавче провадження. Щодо правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження зазначила, що 29 жовтня 2021 року стягувачем АТ «Альфа-Банк» було подано заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 209/2838/16-ц, виданого 10 липня 2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 668340,65 гривень. Приватним виконавцем при розгляді поданих документів було встановлено відсутність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, внаслідок чого відповідно до вимог чинного законодавства виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2021 року, яку на наступний день після її винесення, рекомендованим поштовим відправленням було надіслано сторонам виконавчого провадження, зокрема, на адресу ОСОБА_2 . До цього, 01 червня 2020 року приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А., на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, про що міститься відмітка приватного виконавця на виконавчому документі. Отже, строк пред`явлення до виконання даного виконавчого документа був перерваний. Таким чином, повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження». На теперішній час жодного обов`язку боржником виконано не було. ОСОБА_2 , будучи обізнаним про відкрите виконавче провадження щодо нього, проігнорував вимогу про необхідність явки за викликом до приватного виконавця, не здійснює заходів щодо виконання виконавчого листа, перешкоджає у здійсненні виконавчих дій, зокрема, не надає інформацію про свій майновий стан тощо. Вважає, що боржник навмисно перешкоджає виконанню виконавчого документа, не виконує законні вимоги виконавця, та ухиляється від добровільного погашення заборгованості, що є порушенням боржником у виконавчому провадженні, встановлених ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язків, які свідчать про ухилення особи від виконання рішення суду. Приватний виконавець вважає дану скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду те, що дії виконавця при виконанні виконавчого провадження є правомірними, спрямованими виключно на належне виконання судового рішення і жодним чином не порушують права та інтереси скаржника. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни у справі № 209/2838/16-ц, провадження № 4-с/209/9/22 у повному обсязі.

18 липня 2022 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 надала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила про відсутність доказів отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження та зауважила, що повернення виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» не є підставою для переривання строків звернення виконавчого документу до виконання.

19 липня 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевої Є.О. надійшли заперечення, в яких вона зазначила, що вважає заперечення на відповідь на відзив необгрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, крім того посилалася на постанову ВСУ від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19, у якій повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» без прийняття до виконання було визнано підставою переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник стягувача АТ «Альфа-Банк» Тернова І.В. подала до суду заяву про розгляд скарги за відсутності представника банку, заявлені у скарзі вимоги не визнає та вважає їх безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи за скаргою та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Є.О. не надано доказів надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження № 67320306 за адресою, зазначеною у виконавчому документі: м. Кам`янське, вул. Зої Космодем`янської, 19-1, оскільки сам по собі супровідний лист до постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначенням адреси боржника не є належним доказом на підтвердження факту надсилання такої постанови ОСОБА_2 та дотримання приватним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Надані до суду копії квитанцій Укрпошти не є належними доказами надсилання такої постанови ОСОБА_2 , оскільки при перевірці трекінгу відправлення за номерами, зазначеними у квитанціях від 30 жовтня 2021 року, на офіційному сайті Укрпошти дані про відправлення за номерами 429 та 437 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Відповідно пункту а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 15 травня 2017 року було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 668340,56 грн., а також судовий збір в сумі 10025,11 грн.

10 липня 2017 року Дніпровським районний судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист у цивільній справі № 209/2838/16-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року було задоволено заяву АТ «Альфа-Банк», боржник ОСОБА_2 , про заміну сторони її правонаступником та замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк» у виконавчому листі по справі № 209/2838/16-ц від 10 липня 2017 року, виданому Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська.

29 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Є.О. за заявою представника АТ «Альфа-Банк» Ромашова Ю.В. було відкрито виконавче провадження № 67320306 з примусового виконання виконавчого листа № 209/2838/16-ц, виданого 10 липня 2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 668340,65 гривень. В рамках виконавчого провадження № жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Є.О. були винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

Суд не приймає твердження приватного виконавця щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документу у справі № 209/2838/16-ц до виконання за аналогією з постановою Верховного суду України від 22 вересня 2021 року у справі № 240/10258/19, оскільки відповідно п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону, а виконавчий документ у справі № 209/2838/16-ц 01 червня 2020 року був повернутий стягувачу приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених законом. При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

До суду стягувачем та приватним виконавцем не надано зазначених у письмовому вигляді приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. підстав повернення виконавчого документу у справі № 209/2838/16-ц.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Частиною першою статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із статтею 12 Закону ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 28 січня 2021 року у справі № 922/5723/14:

«Пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404 передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404 унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, наведена норма, встановлюючи з якого саме моменту починається перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, наводить лише два випадки такого повернення, а саме: 1) неможливість в повному обсязі або частково виконати рішення; 2) встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника. Обидва ці випадки є такими, які не спираються на приписи частини четвертої статті 4 Закону № 1404, а є такими, що спираються на приписи статті 37 цього Закону.

Так, частинами першою, четвертою, п`ятою статті 37 Закону № 1404, яка має назву «Повернення виконавчого документа стягувачу» унормовано таке.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналізуючи вищенаведену норму права колегія суддів дійшла до висновку, що: по-перше, вона встановлює випадки повернення виконавчого документа стягувачу після відкриття виконавчого провадження, яке презюмується відкритим у відповідності до діючого законодавства; по-друге, на відміну від положень статті 4 Закону № 1404, стаття 37 цього Закону прямо встановлює право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, лише тоді, коли виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, а не у разі будь якого повернення, зокрема тоді, коли законодавець у частині четвертій статті 4 Закону № 1404 лише використовує фразу «виконавчий документ повертається стягувачу», унормовуючи підстави повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналізуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів дійшла до висновку, що пред`явленням до виконання виконавчого документа є лише такі дії, які відповідають вимогам Закону №1404 та Інструкції.

Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання тощо».

З огляду на вищевикладене, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 209/2838/16-ц, виданого 10 липня 2017 року Дніпровським районний судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, закінчився 10 липня 2020 року, звернення стягувача 01 червня 2020 року до приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2021 року, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29 жовтня 2021 року, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 29 жовтня 2021 року, постанова про арешт коштів боржника від 29 жовтня 2021 року, постанова про арешт майна боржника від 29 жовтня 2021 року, були прийняті в порушення вимог статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 49, 83, 247, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, стягувач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» - задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни незаконними.

Постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Євгенії Олександрівни, винесені в межах виконавчого провадження № 67320306: постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 жовтня 2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29 жовтня 2021 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 29 жовтня 2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 29 жовтня 2021 року, постанову про арешт майна боржника від 29 жовтня 2021 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: К.Л.Шендрик