Постанова

Іменем України

02 серпня 2022 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/7483/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 17 лютого 2022 року

в складі судді Петренко Н.О.

у цивільній справі №753/19977/20 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують своїх зобов`язань у договірних відносинах, звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з даним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10 000,00 грн основного боргу, 249 900,00 грн відсотків згідно ст. 625 ЦК України, а також солідарно стягнути з обох відповідачів 500,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки встановивши, що Окружним адміністративним судом м. Києва 26.04.2018 ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_4 , яким вирішено зобов`язати Київський військовий комісаріат підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи, фактично визнав право ОСОБА_4 на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На думку скаржника, таке підтверджується правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 у справі №537/1980/16-а.

Зазначала, що виконавцем за договором від 17.11.2017 було отримано виконавчий лист на примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2018, але замовник в односторонньому порядку відмовився від подальшої співпраці, що й призвело до відсутності можливостей виконавцю довести виконання умов договору до завершення у вигляді отримання рішення органу Пенсійного фонду України про призначення ОСОБА_4 пенсії за вислугу років.

Також, як на підставу скасування рішення суду посилалася на те, що суд в порушення норм процесуального права розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тоді як ціна позову перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і відповідач ОСОБА_2 наполягав на розгляді справи за правилами позовного провадження з викликом сторін.

За наведених обставин просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2021 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представники відповідача ОСОБА_2 : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в задоволенні, а рішення залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.11.2017 між ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) було укладено Договір про надання юридичних послуг, умовами пункту 1 якого визначено, що замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати юридично-консультативні послуги щодо призначення пенсії ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких цих осіб». Послуги, згідно п. 1 цього Договору, можуть здійснюватися шляхом представництва інтересів замовника у відповідних управліннях Пенсійного фонду України, складання адміністративного позову, а у випадку необхідності - апеляційної та касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва інтересів в суді.

Пунктом 5.1.3 Договору визначено, що у випадку вирішення справи на користь ОСОБА_4 (повного або часткового задоволення позовних вимог), замовник ( ОСОБА_2 ) додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду у розмірі 10 000,00 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або добровільного призначення пенсії ОСОБА_4 в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 8 Договору, замовник у разі не сплати (не своєчасної оплати) коштів передбачених цим договором, сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 3 % за кожен день прострочення від загальної суми боргу.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_8 зобов`язань за вищевказаним Договором від 17.11.2017 про надання юридичних послуг, між ТОВ «ЮК» Юридичні партнери» та ОСОБА_3 17.11.2017 було укладено договір поруки.

Відповідно до умов вказаного договору поруки, ОСОБА_3 зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань, що виникають з Договору про надання юридичних послуг від 17.11.2017, який укладений між кредитором та ОСОБА_2 . Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником, згідно основного договору у граничній сумі 500,00 грн.

03 листопада 2020 року між ТОВ «ЮК» Юридичні партнери» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «ЮК» Юридичні партнери» передало належне йому право вимоги згідно з Договором про надання юридичних послуг від 17.11.2017 до ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що на підтвердження виконання ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» своїх зобов`язань позивачем надано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2018, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 та виконавчий лист від 26.04.2018 у справі №826/18061/17, копію адміністративного позову, копію довіреності відповідача на представництво інтересів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018, зобов`язано Київський міський військовий комісаріат підготувати та подати ГУ ПФ України в м. Києві необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи відносно ОСОБА_4 у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1. Тобто, даним рішенням суду від 26.04.2018 лише зобов`язано певну особу

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_4 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких цих осіб».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 належним чином не виконав умов договору в частині оплати, тоді як ТОВ "ЮК "Юридичні партнери" належним чином виконало умови договору з надання юридично-консультативних послуг щодо призначення ОСОБА_4 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких цих осіб».

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, та з`ясувавши, що за умовами договору про надання юридичних послуг виконавець повинен був надати послугу щодо призначення пенсії, про що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не виконання ТОВ "ЮК "Юридичні послуги", правонаступником якого є ОСОБА_1 , умов договору про надання юридичних послуг, так як наслідок правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення 10 000,00 грн основного боргу.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для відмови в задоволенні інших позовних вимог, оскільки ці позовні вимоги, а саме стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій (відсотків згідно ст. 625 ЦК України) в сумі 249 900,00 грн та солідарне стягнення з обох відповідача 500,00 грн є похідними від позовної вимоги про стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 грн, в задоволенні якої судом обґрунтовано відмовлено.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу апеляційного оскарження на застосування судом норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №537/1980/16-а не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі, на яку посилається скаржник, встановлені різні фактичні обставини.

Більше того, у справі у справі №537/1980/16-а, на яку посилається скаржник, Верховний Суд фактично не формулював висновків щодо застосування норм права, оскільки вказаною постановою, за результатами скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій справу направлено на новий розгляд, що не означає остаточного вирішення відповідної справи, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі.

Інших доводів щодо суті позовних вимог апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги, що судом розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тоді як ціна позову у даній справі перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і один з відповідачів наполягав на розгляді справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін є безпідставними та не свідчать про порушення судом норм процесуального права, з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та визначила ціна позову у розмірі 259 900,00 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику ) сторін (а.с. 129-130).

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

В частині 4 статті 274 ЦПК України визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного слідує, що справа, яка переглядається, виходячи з положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України, не відноситься до тих, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, ухвалою від 04.02.2022 Святошинський районний суд м. Києва відмовив відповідачу ОСОБА_2 в клопотанні про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходив з того, що дана справа є малозначною, а також з того, що характер спірних правовідносин, предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін судом першої інстанції розглянуто з дотриманням норм процесуального права, що унеможливлює скасування рішення суду з цих підстав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2022 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець