Провадження № 2/161/3656/22
У Х В А Л А

10 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши заяву заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Луцької районної військової адміністрації (Луцька районна державна адміністрація), Служби автомобільних доріг у Волинській області про забезпечення позову у справі за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Луцької районної військової адміністрації (Луцька районна державна адміністрація), Служби автомобільних доріг у Волинській області до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:9002 та :03:001:9003 площею 0,3775 га кожна у власність держави,-

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Луцької районної військової адміністрації (Луцька районна державна адміністрація), Служби автомобільних доріг у Волинській області звернувся в суд із позовом до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:9002 та :03:001:9003 площею 0,3775 га кожна у власність держави.

Одночасно позивач звернувся в суд із заявою про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі, згідно з якою просить забезпечити позов Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Луцької районної військової адміністрації (Луцька районна державна адміністрація), Служби автомобільних доріг у Волинській області пред`явлений до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування у власність держави земельних ділянок шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:9002 та :03:001:9003.

Заяву обґрунтовує тим, що прокуратурою області в інтересах держави в особі Луцької районної військової адміністрації (Луцька районна державна адміністрація), Служби автомобільних доріг у Волинській області пред`явлено позов Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:9002 та :03:001:9003 площею 0,3775 га кожна у власність держави.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2022р., спірні земельні ділянки перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, а тому існує ймовірність, що відповідачі з метою збереження вказаних ділянок можуть їх відчужити на користь інших осіб.

Спірні земельні ділянки, що накладаються на землю, яка перебуває у постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Волинській області та використовується для обслуговування автомобільної дороги загальнодержавного значення, вибули із земель державної власності внаслідок незаконного розпорядження ними Підгайцівською сільською радою.

Невжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:9002 та :03:001:9003 площею 0,3775 га кожна розташованих в межах населеного пункту с. Струмівка, Луцького району, Волинської області та належні на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , може призвести до їх відчуження до вирішення спору.

Такий захід забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно спрямоване на збереження існуючого становища сторін до вирішення спору по суті, є достатнім та співмірним із заявленим позовом та не позбавляє відповідачів права власності.

Дослідивши заяву про забезпечення позову із додатками, вивчивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК, а саме утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема, може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:9002 площею 0,3775 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Струмівка, Луцького району, Волинської області та належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

-земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:9003 площею 0,3775 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Струмівка, Луцького району, Волинської області та належить на праві власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалу до негайного виконання направити Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27-А)

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк