Справа № 442/503/20 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2042/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Провадження №22-ц/811/2417/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Кучаковського Ю.С. від 13 травня 2021 року та на додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_7 , про визначення ідеальних часток та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 267/3889 частин земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення: для індивідуального садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 350 (триста п`ятдесят) грн 10 к. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 350 (триста п`ятдесят) грн 10 к. витрат зі сплати судового збору.

Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2021 року доповнено рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 по цивільній справі № 442/503/20 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , про визначення ідеальних часток та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, наступним: В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вказані рішення та додаткове рішення оскаржила ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 13 травня 2021 року та додаткове рішення від 31 травня 2021 року та постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_5 .

Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не досліджувалась, яка площа квартири була у відповідача ОСОБА_1 на час приватизації земельної ділянки. Вказує на те, що задовольняючи позов частково суд першої інстанції керувався тим, що станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_8 частка житла співвласників земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0211 за адресою: АДРЕСА_1 - цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) площею ) 1000 га, були наступними ОСОБА_1 93 кв.м, ОСОБА_6 - 88,1 кв.м., ОСОБА_8 - 13,35 кв. (належала 1/4 частки кв. АДРЕСА_2 , що становить 13,35 кв.м ). Проте, зазначена площа житлового будинку ОСОБА_1 - 93 кв.м не була предметом розгляду в суді першої інстанції, тож судом до уваги братись не могла. Зазначає, що судом не було враховано, що співвласниками житлового будинку АДРЕСА_3 є ОСОБА_7 (1/2 частка в будинку відповідно до договору дарування та спадщини) та ОСОБА_5 (1/4 - свідоцтво про право власності ). Здійснений судом розрахунок частки порушує права співвласників будинку на земельну ділянку на якій розміщені їх частки в будинку та земельну ділянку, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до Державного акту про права власності на земельну ділянку кадастровий номер : 01:009:021, цільове призначення : для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розміщена на АДРЕСА_4 , спадкодавець ОСОБА_8 отримала земельну ділянку у спільну сумісну власність разом з відповідачами . За її життя та на час смерті жодного поділу чи виділу земельної ділянки не було, як і не було договору щодо користування землею. Орієнтовно сусіди користувались землею в рівних частках, що і було підтверджено відповідачем по справі ОСОБА_6 . Вказує, що ОСОБА_8 отримала у спільну сумісну власність разом з відповідачами земельну ділянку на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0211 за адресою : АДРЕСА_1 - цільове призначення : 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) площею 0,1000 га. саме - для обслуговування будинку та прибудинкової території , а не його частки , яка їй належала на праві власності.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч. 1 ст. 15, ч.1 ст.16, ст.ст. 1217, 1218, 1225, 377, 1226, ч.2 ст. 372 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 120, 125, ч.5 ст.89 ЗК України, правові висновки викладені Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року (провадження № 6-2цс15), від 13 квітня 2016 року (провадження № 6-253цс16), від 12 жовтня 2016 року (провадження № 6-2225цс16), від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20), п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 № 7, та задовольняючи позов виходив з того, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15.08.2017 складено відповідний актовий запис № 519. Після смерті ОСОБА_8 14.08.2017, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. 24.11.2017 було заведено спадкову справу № 79/2017. З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 єдина звернулась із заявою про прийняття спадщини (24.11.2017) після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 136513134 від 04.09.2018 вбачається, що ОСОБА_8 належала 1/4 частина, ОСОБА_5 1/4 частина, ОСОБА_9 1/2 частина квартири АДРЕСА_5 (загальна площа 53,4 кв.м). 04.09.2018 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне майно: 1/4 частки у праві власності на квартиру за АДРЕСА_5 (загальна площа 53,4 кв.м). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 121654275 від 23.04.2018 вбачається, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_6 (загальна площа 93,0 кв.м), на підставі договору дарування р. № 5175 від 03.12.2002. З договору купівлі-продажу квартири від 28.12.1999 вбачається, що ОСОБА_6 купила квартиру під АДРЕСА_7 (загальна площа 88,1 кв.м). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 12.12.2019, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0211 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, належить ОСОБА_1 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), ОСОБА_6 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), ОСОБА_8 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), що підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.12.2020. Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2019 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса якої: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 868994. Станом на дату смерті спадкодавця ОСОБА_8 частки житла співвласників земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0211 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, були наступними: ОСОБА_10 93,0 кв.м, ОСОБА_6 88,1 кв.м, ОСОБА_8 13,35 кв.м (належала 1/4 частки кв. АДРЕСА_5 , загальною площею 53,4 кв.м, що становить 13,35 кв.м). Судом не встановлено наявності угоди між співвласниками даної земельної ділянки про порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:009:0211. А тому при визначенні розміру часток співвласника суд виходив з розміру його частки у будинковолодінні, який розташований на зазначеній земельній ділянці. Окрім того, суд зазначив, що станом на дату ухвалення судового рішення Державний акт від 10.10.2005 ЯА 868994 є чинним, суд не надає оцінку законності проведеної приватизації. Враховуючи вищенаведене, суд визнав за ОСОБА_5 право власності на 267/3889 (13,35/(93+88,1+13,35)) частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0, 1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд не взяв до уваги посилання відповідача ОСОБА_1 про те, що станом на день розгляду справи йому належить квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 196,5 кв.м, а тому при розрахунку слід враховувати саме 196,5 кв.м, оскільки за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. А станом на день смерті ОСОБА_8 ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 93 кв.м. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 12.12.2019, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0212 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва, площею 0,0415 га, належить ОСОБА_1 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 733617), ОСОБА_6 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 733617), ОСОБА_8 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 733617), що підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.12.2020. Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2019 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення якої для ведення садівництва, адреса якої: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 733617. Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0212 має цільове призначення: для ведення садівництва. На вказаній земельній ділянці не розташоване нерухоме майно. Судом не встановлено наявності угоди між співвласниками даної земельної ділянки про порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:009:0212. Враховуючи наведене, суд визнав за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, виділену для індивідуального садівництва в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, суд не вбачав підстав для задоволення вимог позивача про визначення частки померлої ОСОБА_8 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 1/3 ідеальну частку земельної ділянки; земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, становить 1/3 ідеальну частку земельної ділянки.

Із змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд посилаючись на ст. 270 ЦПК України та ухвалюючи додаткове рішення виходив з того, що при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом в резолютивній частині вказано: позов задовольнити частково; вирішено питання щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_5 право власності на 267/3889 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення: для індивідуального садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте судом в резолютивній частині вказавши висновок про часткове задоволення позову, не вирішено питання щодо інших позовних вимог ОСОБА_5 , а саме не вказано, що у іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону частково не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими лише частково доведені, а тому рішення суду підлягає частковому скасуванню.

22 січня 2020 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , у якому просила:

1. визначити, що частки померлої ОСОБА_8 в праві спільної сумісної власності на:

- земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 1/3 ідеальну частку земельної ділянки;

- земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, становить 1/3 ідеальну частку земельної ділянки;

2. визнати за ОСОБА_5 право власності на:

- 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, виділену для індивідуального садівництва в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову зазначала, що є донькою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових прав звернулась до нотаріуса, адже після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складалось з 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_5 . Зазначає, що дану частку у квартирі позивач успадкувала, проте, окрім даного майна, в склад спадщини входять: земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельна ділянка загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:009:0212, цільове призначення якої ведення садівництва, адреса яких: АДРЕСА_1 , які належали покійній матері ОСОБА_8 та відповідачам по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 868994 та ЯА № 733617 (без визначення часток). Оскільки нотаріус не може виділити частку померлого, просить позов задовольнити.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до статті 377 ЦК України (в редакції чинні на момент постановлення оскаржуваного рішення), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Згідно з частинами 1 та 4 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Також, згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 15.08.2017 складено відповідний актовий запис № 519 (Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 Т.1 а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_8 14.08.2017, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. 24.11.2017 було заведено спадкову справу № 79/2017.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 єдина звернулась із заявою про прийняття спадщини (24.11.2017) після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1 а.с. 74).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 136513134 від 04.09.2018 вбачається, що ОСОБА_8 належала 1/4 частина, ОСОБА_5 1/4 частина, ОСОБА_9 1/2 частина квартири АДРЕСА_5 (загальна площа 53,4 кв.м) (Т.1 а.с. 94-96)

4.09.2018 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на наступне майно: 1/4 частки у праві власності на квартиру за АДРЕСА_5 (загальна площа 53,4 кв.м) (Т.1 а.с. 11, 13).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 121654275 від 23.04.2018 вбачається, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_6 (загальна площа 93,0 кв.м), на підставі договору дарування р. № 5175 від 03.12.2002 (Т.1 а.с. 94-96).

З договору купівлі-продажу квартири від 28.12.1999 вбачається, що ОСОБА_6 купила квартиру під АДРЕСА_7 (загальна площа 88,1 кв.м) (Т.1 а.с. 198).

З наведеного вбачається, що сторонам належать або квартири у житлових будинках або їх частини.

Також, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 12.12.2019, земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0211 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, належить ОСОБА_1 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), ОСОБА_6 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), ОСОБА_8 (на підставі Державного акту від 10.10.2005 ЯА 868994), що підтверджується також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.12.2020 (Т.1 а.с. 5-6, 184). Відповідно така належить їм на праві спільної сумісної власності без виділення часток.

Також, Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2019 відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, адреса якої: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 868994 (Т.1 а.с. 10, 101).

Враховуючи вказане слід вважати, що позивачка успадкувала право на земельну ділянку, яке належало її спадкодавці, тобто право на земельну ділянку, що належала трьом співвласникам в тому числі і ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, однак нотаріус не взмозі був оформити їй свідоцтво про право на спадщину на вказане її право вважаючи, що позивачці слід виділити частку у вказаному об`єкті права власності.

Як знову ж наведено вище, спадкодавиці позивачки не належало жодних часток у об`єктах спільної сумісної власності, що є предметом спору, відповідно перша із вимог позову є безпідставною та судом правильно у задоволенні такої відмовлено.

Однак позивачка, яка успадкувала право на земельні ділянки, що належали її спадкодавиці на праві спільної сумісної власності вправі ставити питання про виділ часток із таких об`єктів на даний час, зважаючи на наявність спору та недосягнення згоди щодо виділу часток у вказаних об`єктах між нею та відповідачами.

Як правильно визначив суд першої інстанції, стосовно вимоги про визначення частки шляхом визнання права власності на 1/3 частину ділянки площею 0,0415 га для індивідуального садівництва, частки співвласників у об`єктах спільної сумісної власності є рівними. В частині вирішення цієї вимоги рішення суду першої інстанції фактично і не оспорювалось.

Однак, при визначенні розміру часток співвласників при вирішенні вимоги про визначення частки шляхом визнання права власності на 1/3 частину ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, суд першої інстанції помилково виходив з розміру часток сторін, як вважав суд у домоволодінні (домоволодіннях), яке (які) розташоване (розташовані) на зазначеній земельній ділянці.

Проте, як вказано вище, сторони не є власниками будинків, будівель чи споруд чи їх частин, що розташовані на цій земельній ділянці. Навпаки сторони є власниками квартир у згаданих вище будинках. А це право власності (на квартири чи їх частини) не надає права їх власникам, співвласникам права на земельну ділянку на, якій розташований будинок, у якому знаходяться квартири, а таке право, як вказано вище у згаданих нормах ЦК України та ЗК України, належить виключно співвласникам житлового будинку, будівлі або споруди.

Враховуючи вказане визначення частки у ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, повинно було відбуватися у спосіб визначений і для іншої ділянки, про який йдеться у нормах ч. 2 ст. 372 ЦК України та ч. 5 ст. 89 ЗК України, тобто враховуючи рівність часток співвласників, оскільки інше не передбачено ні законом, ні домовленостями між ними, ані не встановлено судом.

Зважаючи на вказане, суду слід було визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому, доводи позову та апеляційної скарги в цій частині слід визнати обґрунтованими та такі позов та апеляційну скаргу слід задовольнити.

Оскаржувані ж рішення та додаткове рішення суду в частині вирішення вимоги про визнання за ОСОБА_5 права власності на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині, яким слід визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення та додаткове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2021 року в частині вирішення вимоги про визнання за ОСОБА_5 права власності на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:009:0211, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення та додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 травня 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра