Справа №345/933/22
Провадження № 2/345/460/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Калуський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 17.11.2021 звернувся до Калуського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із проханням зняти арешт з належного йому нерухомого майна, який був накладений постановою МВ ДВС Калуського МРУЮ А 667498 від 29.12.2009. Однак йому відмовили у зв`язку відсутністю відкритих виконавчих проваджень. Також вказали, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у них на виконанні перебували виконавчі провадження № 16470063, 20200535, в яких він значився боржником, виконавчі документи в яких були повернені без виконання.

ОСОБА_1 вказує, що дійсно являвся боржником по виконавчому листу № 2-1843, виданому 12.10.2009 Калуським міськрайонним судом, про стягнення з нього на користь АТ «Державний ощадний банк України» в солідарному порядку боргу в сумі 6320,59 гривень. Однак дана заборгованість була погашена, про що свідчить видана банком довідка від 23.11.2015 року. Виконавчі документи повернуті стягувачу та до виконання більше не пред`являлися, однак арешт з його нерухомого майна не був знятий.

Оскільки підстави для арешту належного йому нерухомого майна відсутні, а існуюче обтяження порушує його право вільно розпоряджатися належним йому майном, позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження на його нерухоме майно в межах суми 6320,59 гривень, що накладений постановою міського відділу ДВС Калуського МРУЮ серії АА 667498 від 29.12.2009, реєстраційний номер обтяження 10379045.

Ухвалою суду від 04.04.2022 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» в особі Івано-Франківського обласного управління подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Також зазначив, що у позивача немає жодної заборгованості за кредитним договором перед Банком, так як борг був погашений ще у 2015 році.

Треті особи в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Також не надали жодних пояснень щодо позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серії АА 667498 від 29.12.2009 був накладений арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми 6320,59 гривень, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яку сформовано 15.12.2021 (а.с. 7-8).

З довідки № 2170, виданої. 23.11.2015 філією Івано-Франківське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», заборгованість по виконавчому листу № 2-1843 від 12.10.2009 Калуського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 6320,59 в солідарному порядку погашена повністю (а.с. 6).

ОСОБА_1 звернувся до Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-франківської області із заявою про зняття арешту з його нерухомого майна, однак листом від 25.11.201 № 60027 йому повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі відсутні виконавчі провадження, в яких він являється боржником. На виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 16470063, 20200535, в яких він являвся боржником, які повернені без виконання. Оскільки дані виконавчі провадження перебувають у Спецрозділі автоматизованої системи виконавчих проваджень, це унеможливлює технічно вчиняти будь-які дії (а.с. 9).

Крім того, у відповідь на запит позивача від 17.03.2022 Калуський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області повідомив, що виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 закінчені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, п. 5 ч. 1 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку із закінченням терміну зберігання дані виконавчі провадження було вилучено та знищено (а.с. 10).

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що наданий час заборгованість позивача за виконавчим листом про стягнення з нього на користь банку 6320,59 гривень в солідарному порядку повністю погашена, а тому потреба в існуванні даного обтяження відпала.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке належить йому на законних підставах, на власний розсуд, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , накладені відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА 667498 від 29.12.2009, яка видана Міським відділом державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10379045.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий