ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2022 року м. Чернівці

справа № 725/7256/21

провадження 22-ц/822/454/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Групп», Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Роскрут О.С., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Групп», Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними.

Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. Просив накласти заборону на здійснення заходів щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а саме : склад літ. Г1, заг. пл. 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, заг. пл. 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, заг. пл. 12,30 кв.м, складу літ. Д заг. пл.2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та накласти арешт на зазначені приміщення, оскільки спір стосується цього нерухомого майна та вразі задоволення позовних вимог, з метою гарантії виконання судового рішення вважає, що є необхідність у забезпеченні позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2021 року заяву задоволено.

Заборонено здійснювати заходи щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 , а саме: склад літ. Г1, загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, загагальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, загальною площею 12,30 кв.м, складу літ. Д загальною площею .2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а саме : склад літ. Г1, загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, загагальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, загальною площею 12,30 кв.м, складу літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2021 року та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не навів в оскаржуваній ухвалі належних підстав для забезпечення позову, тим більше не вказав обґрунтування необхідності застосування обраного судом способу забезпечення позову.

Вважає, що цей спір взагалі не підсудний Першотравневому районному суду м.Чернівців, виходячи з правил виключної підсудності, оскільки справа належить до територіальної юрисдикції іншому суду Садгірському районному суду м.Чернівців оскільки спірне майно знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) який не є юридичною особою, а отже і не може бути взагалі відповідачем по справі.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Роскрут О.С., звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Реноме Групп», Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання електронних торгів, акту про реалізацію майна недійсними.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій просив накласти заборону на здійснення заходів щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а саме : склад літ. Г1, заг. пл. 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, заг. пл. 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, заг. пл. 12,30 кв.м, складу літ. Д заг. пл.2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та накласти арешт на зазначені приміщення, оскільки спір стосується зазначеного нерухомого майна та вразі задоволення позовних вимог з метою гарантії виконання судового рішення вважає, що є необхідність у забезпеченні позову.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 6 вказаної постанови Пленуму особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 оспорюється у судовому порядку акт про реалізацію майна від 31.09.2021 року та протокол №552305 проведення електронних торгів від 03.09.2021 року з реалізації арештованого майна: нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 - склад літ. Г1, заг. пл. 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, заг. пл. 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, заг. пл. 12,30 кв.м, складу літ. Д заг. пл.2439,10 кв.м.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви з метою забезпечення поданого позову шляхом накладення арешту та заборони здійснювати заходи, щодо реєстрації в будь-який спосіб нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , а саме : склад літ. Г1, загальною площею 3067,30 кв.м, клерувальне відділення літ. Г2, загагальною площею 1701,00 кв.м, клерувальне відділення літ. ГЗ, загальною площею 12,30 кв.м, складу літ. Д загальною площею 2439,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не перевірено належним чином, чи дійсно між сторонами виник спір та чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, слід зазначити, що судом, на підставі наведених у заяві про забезпечення позову доводів, а також на підставі наданих доказів встановлено існування між сторонами спору, та правильно зроблено висновки, що застосовані заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо пов`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У ч.2 ст.149 ЦПК визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Порядок подання заяви про забезпечення позову передбачений ст.152 ЦПК. Відповідно до п.2 ч.2 цієї статті заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, установленими цим кодексом. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову зазначені заходи забезпечення позову не перешкоджають подальшому провадженню в справі та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Безпідставними є доводи апелянта щодо порушення правил підсудності.

Відповідно до ст.353 ЦПК ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена з підстав порушення підсудності. Аналіз ст.353 ЦПК говорить про те, що оскарженню з підстав порушення підсудності підлягає ухвала про відкриття провадження у справі. Таким чином, з огляду на підстави, мету, суть забезпечення позову, а також визначений порядок подання заяви про забезпечення позову, відповідна ухвала суду про забезпечення позову не може бути оскаржена з підстав порушення судами правил юрисдикції окремо від рішення суду в цій справі, ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

Отже, ЦПК не передбачено можливості оскаржити ухвалу про забезпечення позову з підстав порушення правил юрисдикції. Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої палати ВС від 4.02.2019 у справі №658/2197/18.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що наведенні скаржником доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін. Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді А.І. Владичан

І.М. Литвинюк