Справа № 183/4256/21
№ 2/183/1180/22

У Х В А Л А
07 липня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Кодаченко А.Г.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни про визнання частково недійсним заповіту подружжя та визнання права власності на земельну ділянку,
представника відповідача ОСОБА_3 ,-
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року по справі було відкрито провадження.
Представник відповідача, в підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме витребувати у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни:
-інформацію, чи видавався нотаріусу державний акт на землю від 09 грудня 1994 року при складанні заповіту подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 30 січня 2012 року;
-копію державного акту на землю від 09 грудня 1994 року, який міститься в матеріалах нотаріальної справи заповіту подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 30 січня 2012 року (якщо такий акт надавався).
Клопотання обґрунтоване тим, що позивачка стверджує, що дізналась про те, що земельна ділянка належить покійному чоловіку на підставі державного акту від 09 грудня 1994 року і була отримана ним внаслідок державної приватизації, нібито лише отримавши витяг з Державного земельного кадастру. Проте на думку представника відповідача, це не відповідає дійсності. Як вбачається із тексту спірного заповіту, при його складанні відповідачкою разом із її покійним чоловіком, нотаріусу було надано серед інших документів державний акт на земельну ділянку від 09 грудня 1994 року. Зі змісту державного акту на землю вбачається, що земельна ділянка отримана внаслідок приватизації державного майна. Витяг Державного земельного кадастру порівняно з Державним актом на землю не містить жодної іншої або нової інформації. З метою підтвердження цього факту, представник відповідача просить витребувати вищевказану інформацію.
Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Позивача в підготовче судове засідання не з`явилася.
Суд, вислухавши думку представника відповідача, вивчаючи подане клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначене поняття доказів, такими у цивільному процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
У відповідності до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Частиною 4 ст. 83 ЦПК України передбачений обов`язок учасника справи письмово повідомити суд про неможливість подання доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин. При цьому часник справи повинен зазначити доказ, який не може бути витребувано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, що підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частинами 1 та 2 ст. 84 ЦПК України встановлено право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази, однак у клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
З урахуванням підстав та предмету позову, виходячи з загальних засад цивільного судочинства, визначених у ст.ст. 11-13 ЦПК України, суд вважає клопотання про витребування доказів обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,78,80,83,260 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника відповідача, про витребування доказів, - задовольнити.
Витребувати у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни:
-інформацію, чи видавався нотаріусу державний акт на землю від 09 грудня 1994 року при складанні заповіту подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 30 січня 2012 року;
-копію державного акту на землю від 09 грудня 1994 року, який міститься в матеріалах нотаріальної справи заповіту подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 30 січня 2012 року (якщо такий акт надавався).
Роз`яснити, що згідно ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Сорока О.В.