РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 , який обгрунтовуєтим, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду від 29.04.2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини всіх видів заробітку /доходів/, однак відповідач не сплачує аліменти в визначеному розмірі і на даний час існує заборгованість.

Позивачка зазначає, що на даний час дочка навчається на денніому відділенні бюджетної форми начання Львівського національного університету ім.І.Франка. Незважаючи на бюджетну форму начання позивачка несе витрати по оплаті проживання, харчування дочки, а також інші витрати, повьязані з навчанням дитини. Відповідач є працевлаштований, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає.

Просить стягнути з відповідача на її ( ОСОБА_1 ) користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що навчається у розмірі ј усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення дитиною навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 09.06.2022 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 липня 2022 року представник відповідача ОСОБА_4 надав суду відзив на позовну заяву, в котрому вказав, що відповідач ОСОБА_2 позов не визнає, заперечує проти його задоволення оскільки, немає обґрунтованих доказів того, що позивачка несе витрати на оплату проживання дочки у гуртожитку, відсутні відомості про витрати на підручники чи проїзд до навчального закладу, хоча дані витрати повинні бути враховані при визначені розміру аліментів.

22 липня 2022 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона наголошує на тому, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття. Додає до матеріалів справи квитанції, що підтверджують витрати на утримання дочки, пов`язані з проїздом до навчального закладу, оплатою гуртожитку та інші витрати. Крім того зазначає, що відповідачем не подано документів, які б підтверджували, що він є непрацездатним або має протипоказання до роботи. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку. Просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились, однак від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за їх відсутності та не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, що навчається у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 .

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних соіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Довідкою Львівського національного університету ім. І.Франка №55 за 2021 рік підтверджується, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денного відділення, бюджетної форми навчання географічного факультету. Закінчує навчання у червня 2025 року.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

- досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено судом ОСОБА_3 є повнолітньою дочкою відповідача ОСОБА_2 , якій на час звернення до суду виповнилося 18 років і, яка продовжує навчання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, виходячи з засад розумності і справедливості, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки необхідно задовольнити частково, і з відповідача підлягають стягненню аліменти на період навчання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що обов`язок надавати матеріальну допомогу на дочку, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері.

Крім того, відповідно до ст..141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст 12,81,89,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.199-201 Сімейного кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 12 травня 2022 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М. Лутай