БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/590/22
Провадження № 2/497/326/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01.08.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВК "Криничне" про розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить розірвати договори оренди землі укладені між нею та СВК "Криничне" 03.07.2018р. стосовно трьох земельних ділянок: одна -площею 1,00га з кадастровим номером :01:003:0051, друга -площею 1,2263га з кадастровим номером :01:003:1973 та третя -площею 1,0703га з з кадастровим номером :01:005:1871, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не виконав умови договору з виплати орендної плати за 2019 р. та через те, що за взаємною згодою розірвати договір не погоджується, - вона змушена звернутися до суду з вимогою про розірвання договору оренди.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надала суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування позову та усіх витребуваних судом доказів суду не надав, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно.

Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, - кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить із того, що Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст.43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником трьох земельних ділянок - одна - площею 1,00га з кадастровим номером :01:003:0051, друга - площею 1,2263га з кадастровим номером :01:003:1973 та третя - площею 1,0703га з кадастровим номером :01:005:1871 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.7-12).

03.07.2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та відповідачем Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Криничне» в особі голови Самунжи П.Г. - як орендарем, - було укладено договори оренди землі, за умовами якого позивач надала відповідачу в оренду вказані земельні ділянки строком на 10 (десять) років зі сплатою орендної плати в розмірі не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки один раз на рік. Грошова оцінка земельних ділянок відповідно до цих договорів склала: щодо ділянки :01:003:0051 розміром 1,00га 32797,13грн., № :01:005:1871 розміром 1,0703га - 35102,77грн, №:01:003:1973, розміром 1,2263га - 40219,12грн. (а.с. 13-15).

Дослідивши надані суду докази та оцінивши їх, враховуючи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, умови виконання якого відповідач порушив, оскільки за 2019 року не сплатив орендну плату позивачу у повному розмірі з урахуванням грошової оцінки земельної ділянки, а також вчасно не надав позивачу орендну плату у натуральній формі, шляхом надання пшениці, ячменю, кукурудзи, соняшника, цукру, тюків соломи, проведення оранки, одноразового надання транспортних послуг.

Згідно пункту 15 договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до пунктів 9,11,12 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі (передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами), обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 01.12 поточного року. П.38 вказаного договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін в разі невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, договором передбачено можливість його розірвання внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, є припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю усупереч договору або призначенню речі.

Згідно з ч.1ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Нормами ст.25 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідач не довів суду факту виконання ним умов договору протягом двох років - 2019-2020р.р. - щодо сплати орендної плати позивачу за договорами оренди землі від 03.07.2018 у строк та в обсязі, що визначені договором оренди.

Відповідно до п.70.1ст.70 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

Згідно з п.4 розділу ІV Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017року №822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за №1306/31174, - Державний реєстр формується з інформації, що надходить від територіальних органів ДФС та від інших державних органів відповідно до законодавства.

У зв`язку з викладеним, наявні підстави для розірвання договору оренди землі у зв`язку з грубим порушенням його умов.

На підставі викладеного, керуючись ст.21 КЗпП України, ст.651 ЦК України, ст.ст.12, 13, 49, 81, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України та ст.24 Закону України «Про оренду землі», суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до СВК "Криничне" про розірвання договору оренди .

Розірвати договори оренди землі від 03 липня 2018 року, що були укладені між позивачем ОСОБА_1 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Криничне» в особі голови Самунжи Панаса Георгійовича, - стосовно трьох земельних ділянок: першої - площею 1,00га з кадастровим номером :01:003:0051, другої - площею 1,2263га з кадастровим номером :01:003:1973 та третьої - площею 1,0703га з з кадастровим номером :01:005:1871, - що розташовані на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка може бути ним подана до канцелярії суду протягом двадцяти днів з часу отримання копії судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; а відповідачем - після отримання ухвали суду про результати розгляду заяви про скасування заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.

Повний текст рішення складений 01.08.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова