Номер справи 237/787/22
Номер провадження 2/237/813/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.07.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

за участю представника позивача Погорельчук Ю.А.

за участю представника третьої особи Уварової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Курахівської міської ради до ОСОБА_2 (треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг Курахівської міської ради», Служба у справах дітей Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області) про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, 19.02.2022 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради (далі - Служба) надійшло повідомлення від співробітника ювенальної превенції відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції (далі - Ювенальна превенція), що на території Курахівської громади за адресою: АДРЕСА_1 виявлено малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому існує безпосередня загроза життю та здоров`ю. 19.02.2022 року обстежено умови проживання родини.

Перевіркою встановлено, що родина ОСОБА_4 , яка складається з двох осіб, дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є родиною внутрішньо переміщених осіб, згідно довідок від 07.09.2020 № 1443-, № 1443- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи родина мати з дитиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 . На момент перевірки в будинку перебувала стороння особа асоціальної поведінки. Умови проживання родини незадовільні, стан дитини не охайний. Через що, дитину, згідно із рішенням ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.02.2022 року за № 4-1 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », терміново було направлено для обстеження стану здоров`я та надання необхідної допооги. За інформацією КНП «Курахівська міська лікарня» від 24.02.2022 року № 01-17/160 малолітньому ОСОБА_3 встановлений діагноз: гострий бронхіт, супутний: анемія легкого ступеню.

Службі відомо про факт смерті старшої дитини відповідача- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого вона мала статус одинокої матері. Дитина померла ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травмування голови у зв`язку з недоглядом.

З урахуванням викладеного представник позивача просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

Представник позивача Погорельчук Ю.А. у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради Уварова О.В. у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

На цій підставі, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази долучені до матеріалів справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьки, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . ОСОБА_2 є одинокою матір`ю (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 3 виданий 02.09.2020 р. Марийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)).

За характеристикою, наданою Курахівською міською радою Покровського району Донецької області, відповідач ОСОБА_2 не працює, не заміжня, за час проживання на території Курахівської ОТГ зарекомендувала себе як жінка легковажної поведінки, в помешканні у вечірній та нічний час збираються компанії, з сусідами добросусідських стосунків не має.

Із листа КНП «Курахівська міська лікарня» від 24.02.2022 року № 01-17/160 малолітньому ОСОБА_3 встановлений діагноз: гострий бронхіт, супутний: анемія легкого ступеню.

Згідно частин першої та п`ятої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до статей 3, 155 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправо згідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. (Аналогічні висновки щодо застосування норма матеріального права викладені в Постанові Верховного Суду по цивільній справі за № 209/2821/15-ц від 14.02.2018 року, та застосовуються судом першої інстанції на підставі положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Аналізуючи докази в їх сукупності так і окремо суд зазначає, що положеннями ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, та інших, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає встановленими обставини винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 . За таких обставин суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст.ст. 13, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Курахівської міської ради до ОСОБА_2 (треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Курахівської міської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг Курахівської міської ради», Служба у справах дітей Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області) про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2022 року і до повноліття дитини, на користь державного закладу або особи, де дитина буде влаштована.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір на користь держави у сумі 992 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.М. Ліпчанський