_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/6042/22
Провадження № 2-з/947/681/22
УХВАЛА

11.08.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справіза позовом Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Садового Товариства «Шляховик», треті особи: ОСОБА_4 , Одеська міська рада, про усунення перешкод в здійсненні права користування часткою земельної ділянки та встановлення її меж, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Садового Товариства «Шляховик», треті особи: ОСОБА_4 , Одеська міська рада, про усунення перешкод в здійсненні права користування часткою земельної ділянки та встановлення її меж.

10 серпня 2022р. представник позивача ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачам - СТ «Шляховик», ОСОБА_2 ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які будівельні роботи (такі як встановлення електростовбів, проведення електромереж та водопостачання, завезення будівельних матеріалів та інші дії пов`язані з будь - якими видами будівельних робіт) на спірній території, площею 3,33 га відведеною причалу №133 «Зелений мис», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому представник позивача посилається на те, що Громадська Організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» є правонаступником ГО «Одеська водно-моторна пристань», а також правонаступником Державного комунального підприємства «Одеська водно-моторна пристань», відповідно до рішення Жовтневого райвиконкому №762 від 20.05.1993р.Відповідно Акту від 27.12.1993р. на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.06.1992р. №219 проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 3,33 га розташованої на берегових склонах Чорноморки (причал №133 «Зелений мис») в користування Одеській водомоторній пристані, відвід земельної ділянки зазначений на плані відводу.Наказом директора ДКП «Одеська водно-моторна пристань» від 03.01.1996р. №1 основні засоби ДКП «Одеська водно-моторна пристань» були передані Громадській Організації «Одеська водно-моторна пристань», що підтверджується актом передачі до передаточного балансу від 03.03.1996р.На теперішній час, землі які були виділені під існуючи причали перебувають у користуванні Громадської Організації, згідно акту відводу від 27.12.1993р. та зазначені на плані відводу у розмірі 3,33 га, СТ «Шляховик» було виділено в користування під колективне садівництво 1,615 га, відповідно рішення виконкому Київської райради депутатів трудящих від 06 травня 1969 року за № 208 та як встановлено по факту після проведення перевірки прокуратурою Одеської області 2009 році, в користуванні СТ «Шляховик» знаходиться 14-18 га без правовстановлюючих документів.Відповідачу ОСОБА_2 , як члену СТ «Шляховик» в користування передана земельна ділянка площею 250 кв.м. ,яка розташована у АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою з протоколу засідання правління загальних зборів садового товариства №34 від 16.09.2006р. Однак, відповідно даних технічного паспорту виготовленого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» від 11.07.2018р. загальна площа земельної ділянки зазначена 536кв.м.Відповідачу ОСОБА_3 , відповідно до довідки, яка видана у 2008 році зазначено, що вона є членом СТ «Шляховик» з 1996 року та є власником земельної ділянки без зазначення розміру площі земельної ділянки. Однак, відповідно даних технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» від 11.07.2018р. загальна площа земельної ділянки, розташована по АДРЕСА_3 зазначена 438 кв.м., а під городом 457 кв.м. При цьому доказів про розмір земельної ділянки яка була виділена не має.Представник позивача зазначив, що в період знаходження справи в суді в травні 2022 року відповідачами самовільно був здійсненний захват спірної території, яка знаходиться у користуванні Громадської Організації та з чим не погоджуються відповідачі - СТ «Шляховик», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , шляхом огородження її парканами (сіткою рабицею), що підтверджується фотофіксацією. З цього приводу була викликана поліція, даний факт був зафіксований. На спірній території відповідачі самовільно, без згоди землекористувачів в період 08.08 - 10.08.2022р. протягують електромережі для цього були завезені будівельні матеріали, обладнання та викопані поглиблення у землі, що також підтверджується фотографіями. Відповідачі не реагують на заперечення з боку представників Громадської Організації, була викликана поліція, мало місце спричинення члену ГО тілесних пошкоджень. Однак, будівельні роботи продовжуються.На теперішній час межі в натурі між ГО «ВМСОТРЛ» та СТ «Шляховик» не встановлені, судова земельно-технічна експертиза ще не проведена.Будівельні роботи проводяться в межах умовно квадрату: верхня точка де знаходиться СТ «За мир» та СТ «Луч», потім вниз - впродовж об`єктів нерухомості майна ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - ОСОБА_6 і замикає наверх - СТ «За мир». На думку представника позивача,ці незаконні дії є спрямованими на захват території для подальшої реалізації та забудови земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Громадської Організації,а тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача та утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у подальшому, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що накладення арешту на об`єкт нерухомого майната заборона вчиняти певні дії не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідачів.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

При таких обставинах, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову співмірними із заявленими позовними вимогами, а тому приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відповідачам - СТ «Шляховик» (), ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ) та іншим особам вчиняти будь-які будівельні роботи (такі як встановлення електростовбів, проведення електромереж та водопостачання, завезення будівельних матеріалів та інші дії пов`язані з будь-якими видами будівельних робіт) на спірній території, площею 3,33 га, відведеною причалу №133 «Зелений мис», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Копію ухвали направити до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та сторонам для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 11 серпня 2022 року.

Суддя Огренич І. В.