Справа 206/2192/22
Провадження 2-о/206/289/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

присяжних: Александрова О.М., Горобця Г.І.,

при секретареві Мороз В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпро цивільну справу за заявою Комунального підприємства "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради про надання невідомій особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

за участю:

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника, лікаря-психіатра Мозолюк Т.В.,

особи відносно якої вирішується питання про надання

психіатричної допомоги в примусовому порядку невідома особа

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про надання невідомій особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні лікар психіатр пояснила, що особистість хворої не вдалося встановити, просила заву задовольнити.

З огляду на те, що особу відносно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку не вдається встановити, прокурор не бачила підстав для задоволення заяви та госпіталізації невідомої особи.

Невстановлена особа відносно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку в судовому засідання не могла назвати своє ім`я і постійно хрестилася.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 28.07.2022 року невідому особу було госпіталізовано до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР Локатошем у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу внаслідок чого вона виявляє безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потерби.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану невідомої особи в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора була знята з евакуаційного потягу Покровськ-Львів та потребує медичної допомоги.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником під час розгляду справи не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б надали суду можливість дійти беззаперечного висновку про те, що невідома особа реально страждає психічним захворюванням і ступінь цього захворювання виправдовує застосування примусового тримання особи у психіатричній лікарні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місце знаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бехтєрєва, 1) про надання невідомій особі, психіатричної допомоги без її згоди в примусовому порядку - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Малихіна

Присяжні О.М. Александров

С.Г. Горобець