Справа № 301/1125/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" серпня 2022 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи Рендзей О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Іршавської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Іршавської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2014 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №25. Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. З відповідачкою ОСОБА_3 позивач не проживає разом протягом двох років. З того часу між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Наразі їхній шлюб існує тільки формально, ОСОБА_3 виїхала проживати в Польщу два роки тому і з того часу жодного разу не приїжджала, не відвідувала дітей. Вони стали один одному чужими людьми і за таких обставин їхній шлюб розпався та примирення між ними є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Обоє дітей з народження проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 у будинку, який належить на праві власності його батьку ОСОБА_3 . У будинку створені всі необхідні матеріально-побутові умови для проживання дітей, є окремі кімнати для кожної дитини з необхідними меблями і предметами побуту. За місцем проживання позивач характеризується позитивно, зараз він у процесі влаштування на роботу. ОСОБА_1 має належні матеріально-побутові умови, в помешканні для дітей створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку. Позивач спроможний забезпечити дітей всім необхідним. Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Іршавський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, де навчається у 1-А класі. Син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує КЗ «Заклад дошкільної освіти №1 Іршавської міської ради» з 01.09.2019 року. Позивач постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, приділяє необхідну увагу та вважає, що необхідно визначити місце проживання дітей разом з ним.
У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 не піклується про матеріальне забезпечення їхніх дітей та не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на їхнє утримання, позивач вимушений звернутися до суду з позовною вимогою про стягнення з неї аліментів. На даний час ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштована, на обліку в службі зайнятості населення не перебуває, однак вона постійно виїжджає на заробітки в Польщу, де отримує нерегулярний дохід, який повністю витрачає на себе.
Просив розірвати шлюб із відповідачкою, визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ним, батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язати відповідачку до сплати аліментів на його користь на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Іршавського районного суду від 21.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу на підготовче судове засідання на 12.05.2022 року за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Іршавського районного суду від 12.05.2022 року подружжю надано строк для примирення терміном один місяць, а провадження по даній справі зупинено до закінчення строку для примирення, призначено підготовче судове засідання на 15.06.2022 року.
Ухвалою Іршавського районного суду від 15.06.2022 року провадження у справі поновлено.
Ухвалою Іршавського районного суду від 15.06.2022 року підготовче провадження по справі закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 13.07.2022 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що з відповідачкою вони припинили шлюбні відносини приблизно два роки тому, коли вона покинула його та дітей та переїхала жити до своїх батьків в с. М.Раковець, згодом вона виїхала за кордон. Двоє малолітніх синів залишилися проживати з позивачем в м. Іршава. З тих пір сторони разом не проживають, ніяких відносин не підтримують, відповідачка жодного разу не навідала малолітніх дітей. Шлюб сторін розпався, миритися сторони не бажають, тому просив шлюб розірвати. Вона не цікавиться дітьми та матеріально дітей не підтримує. Старший син в м. Іршаві відвідує середню школу, а молодший дошкільний навчальний заклад. Хоча з самого народження діти фактично проживали в м. Іршаві, однак, після народження дітей їх місце проживання автоматично зареєстрували за зареєстрованим місцем проживання їх матері в с. М.Раковець, де вони ніколи не проживали. Позивач без згоди відповідачки не може змінити місце реєстрації малолітніх дітей з с. М.Раковець на м. Іршаву, що створює певні незручності та перешкоди при відвідуванні дітьми навчальних закладів та отриманні різних послуг. Він з дітьми проживає в будинку свого батька в АДРЕСА_1 , створив для дітей належні умови для проживання, тому просив визначити місце проживання дітей з ним. Оскільки відповідачка не надає добровільно кошти на утримання дітей, просив стягувати з неї аліменти на їх утримання у сумі по 3500 грн. на кожну дитину щомісяця. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтимала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки до суду не повідомила, поважність неявки не підтвердила, відзиву на позов не подала.
Представник третьої особи Рендзей О.І. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком. Пояснила, що службою у справах дітей проводилося обстеження умов проживання малолітніх дітей, які проживають з батьком в м. Іршаві. Для дітей створено хороші умови для проживання, забезпечено належні умови для їх виховання та розвитку. Батько характеризується позитивно, матеріально забезпечений. За місцем проживання в м. Іршаві діти відвідують школу та дитячий садок. Мати дітей біля двох років проживає окремо та дітей не навідує. Під час спілкування з дітьми було з`ясовано, що діти бажають проживати з батьком. Ніяких перешкод для визначення місця проживання з батьком органом опіки не встановлено.
Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити у повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково, виходячи з наступного.
Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2014 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №25 (а.с.6).
Подружжя припинило шлюбні відносини понад два роки тому і з тих пір проживають окремо, не ведуть спільного господарства, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають. Шлюб сторін носить формальний характер, подальше його збереження для сторін є неможливим.
Ухвалою Іршавського районного суду від 12.05.2022 року подружжю було надано строк для примирення терміном один місяць, однак позитивного результату він не дав, оскільки сторони не примирилися.
Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Відповідно до ст. 29 ч.4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11). Відповідачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.34).
Діти проживають з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки Іршавської міської ради №02-30/2635 від 24.11.2021 року (а.с.12).
Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.141 СК України сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить на праві власності його батьку ОСОБА_3 . У будинку створені всі необхідні матеріально-побутові умови для проживання дітей, є окремі кімнати для кожної дитини з необхідними меблями і предметами побуту. Позивач має належні матеріально-побутові умови, в помешканні для дітей створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку.
Згідно характеристики, виданої Іршавською міською радою 06.04.2022 року, ОСОБА_1 має на утриманні двох дітей, з дружиною не проживає. Скарг на його поведінку від сусідів та мешканців міста не надходило (а.с.13).
Відповідно до акту обстеження факту проживання від 06.04.2022 року №01-41/92, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Отже позивачем доведено, що ним створені належні умови для проживання та виховання дітей.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати.
Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ст.6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю.
Принцип ст.6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Іршавської міської ради про доцільність проживання дитини №01-28/935 від 29.04.2022 року, згідно проведеного службою у справах дітей Іршавської міської ради обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 від 26.04.2022 року з`ясовано, що діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком за даною адресою. Умови проживання хороші, малолітні забезпечені всім необхідним для нормального проживання, виховання та розвитку. Батько дітей ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, матеріально забезпечений, сезонний працівник. Під час розмови з дітьми було з`ясовано, що вони бажають проживати разом з батьком за вищевказаною адресою. Мати дітей ОСОБА_3 виїхала проживати до Польщі два роки назад і з того часу не приїжджала, дітей не відвідувала. За таких обставин доцільним є визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).
Позивач характеризується позитивно, матеріально забезпечений, матеріально-побутові умови його проживання хороші, ніяких підстав, які б перешкоджали визначенню місця проживання малолітніх дітей у батька судом не встановлено.
Враховуючи наведене відповідно до ч.1 ст.161 СК України суд вважає визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батька ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.
Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із позивачем.
Згідно з ст. 180, 181 ч.3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Позивач відповідно до ч.1 ст.184 СК України просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України зокрема щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Суд враховує, що діти проживають з батьком, тому обов`язок по їхньому утриманню лежить переважно на позивачу.
Також суд враховує, що син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 1-А класі Іршавського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Іршавської міської ради, що підтверджується копією довідки №01-28/63 від 06.04.2022 року (а.с.15). Відповідно до довідки №3 від 06.04.2022 року КЗ «Заклад дошкільної освіти №1» Іршавської міської ради (а.с.16), син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2019 року відвідує даний заклад дошкільної освіти.
Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачка спроможна сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 грн. щомісяця на кожну дитину, оскільки вона періодично виїжджає на заробітки у Польщу, де отримує нерегулярний дохід, який повністю витрачає на свої потреби.
При цьому яких-небудь доказів на підтвердження розміру доходів відповідачки та на підтвердження інших обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, не надав.
Враховуються судом також положення ст.141 та ч.2 ст.182 СК України стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дітей, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ст. 182 ч.2 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком до 6 років - з 01.01.2022 року 2100 грн., з 01.07.2022 року 2201 грн., з 01.12.2022 року 2272 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 року 2618 грн., з 01.07.2022 року 2744 грн., з 01.12.2022 року 2833 грн.) і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 року становить 6500 грн.
Відповідачка відзиву на позов та доказів, що підтверджують розмір її доходів, не подала.
Враховуючи наведене, конкретні обставини справи, докази, подані стороною на підтвердження своїх вимог, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки у твердій грошовій сумі по 2300 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 14.04.2022 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Оскільки п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідачки в сумі 992,40 грн.
При зверненні до суду позивачем понесено 1984,80 грн. (992,40 грн.+992,40 грн.) судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого ним за позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.
Враховуючи наведене суд вважає стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 1984,80 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1, 23).
Керуючись ст. 24, 105 ч.3, 112, 141, 160, 161, 180-182, 184 СК України, ст. 13, 14, 263-264, 280 ЦПК України,
р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 20 листопада 2014 року у виконкомі Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №25 - розірвати.
Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровану в АДРЕСА_2 , до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в твердій грошовій сумі по 2300 (дві тисячі триста) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
В решті позовних вимог відмовити.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 03 серпня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських