Справа № 202/1383/22
Провадження № 2/202/1299/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Ситника С.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Корсунський Павло Юрійович звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. 07.12.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3519, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за договором позики, який був укладений між сторонами 25.10.2019 року в сумі 7000000,00 грн.

Однак, вказаний виконавчий напис позивач вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Представник позивача зазначає, що позивач заперечує наявність безспірної заборгованості перед відповідачем у розмірі 7001000,00 грн. та вважає, що існування такої заборгованості не могло бути підтверджено, оскільки Договір позики від 25.10.2019 року ОСОБА_1 не підписував і не укладав, а під час складання даного Договору, на підставі та на виконання якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис, позивач перебував за межами країни, а саме на території Індії. Крім того, позивач ніколи не був зареєстрований за адресою, зазначеною у Договорі позики від 25.10.2019 року та у виконавчому написі від 07.12.2021 року. Також вказує, що заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства.

Враховуючи викладене, представник позивача просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований за № 3519, вчинений 07 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександром Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 7001000 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2022 року позов прийнято до загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шупені Олександра Миколайовича копії документів, що містяться в нотаріальній справі з вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 3519 від 07 грудня 2021 року.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі на відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Треті особи, у відповідності до положень ст. 181 ЦПК України, своїх пояснень до суду не надавали.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засіданні не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. та представник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не подавали.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександром Миколайовичем 07 грудня 2021 року зареєстровано в реєстрі за № 3519 виконавчий напис, відповідно до якого на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 7000000,00 гривень, які несплачені за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. 25.10.2019 року за реєстровим № 3014, зі строком виконання зобов`язання (повернення) до 25.10.2021 року. Розмір заборгованості 7000000,00 гривень, а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 1000,00 грн., усього сума, яка підлягає стягненню 7001000,00 грн.

За заявою ОСОБА_2 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим С.І. 23 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68778033 з примусового виконання даного виконавчого напису.

В оспорюваному виконавчому написі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. посилається на ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та на Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення грошових зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо боржником жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Відповідно до наданих суду копій належним чином завірених документів, 25.10.2019 року, тобто в момент укладення та посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. у місті Києві Договору позики за яким, оспорюваним виконавчим написом з позивача було стягнуто заборгованість, позивач перебував за межами території України.

Таким чином, неможливо встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи дійсно відповідач мав право вимоги за Договором позики від 25.10.2019 року за реєстровим № 3014. Також не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення грошових зобов`язань (наявність заборгованості) та необхідності ліквідувати зазначені порушення.

При цьому, в ході судового розгляду справи, відповідачем не оспорювались доводи позивача та не подано до суду належних та достовірних доказів щодо їх спростування.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На виконання ухвали від 05 травня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. не надано до суду витребуваних копії документів, що містяться в нотаріальній справі з вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 3519 від 07 грудня 2021 року.

Вказане унеможливлює суд встановити той факт, що при приватним нотаріусом було дотримано процедуру вчинення оспорюваного виконавчого напису, зокрема й, щодо надання йому відповідачем із заявою про вчинення виконавчого напису, оригіналу нотаріально посвідченого Договору позики від 25.10.2019 року за реєстровим № 3014 чи його дублікату.

Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1488,60 гривень, з яких: 992,40 гривень за подання позовної заяви у розмірі та 496,20 гривень за подання зави про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83,141, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.15,16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович, Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександра Миколайовича від 07 грудня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3519, про стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 7000000,00 гривень, які несплачені за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. 25.10.2019 року за реєстровим № 3014, а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 1000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1488,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський