ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/22/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Херенкової К.К., представника позивача - адвоката Терещенко Л.В., ОСОБА_2., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дарницький районний відділ реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про особу яка батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просив: виключити відомості про нього як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження дитини від 29 жовтня 2020 року №2657, складеного Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 30 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/23492/21 за цим позовом за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 15 лютого 2022 року; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький районний відділ реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

31 січня 2022 року від третьої особи надійшла заява, в якій Відділ просить слухати справу без присутності його представника.

15 лютого розгляд справи відкладено на 4 березня 2022 року.

18 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що до укладення любу позивач достовірно знав, що він не є батьком дитини і не міг не знати, що кровно не споріднений з нею, а єдиною метою звернення до суду з цим позовом є небажання сплачувати аліменти. Вважає, що у позивача відсутні правові підстави оспорювати батьківство, оскільки після реєстрації шлюбу і народження дитини він особисто подав заяву про реєстрацію її народження і був зазначений батьком у актовому записі, в момент реєстрації себе батьком дитини він достовірно знав і усвідомлював, що не є її батьком.

З метою забезпечення безпеки учасників судового процесу та у зв`язку з уведенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, розгляд справи, призначений на 4 березня 2022 року, не відбувся.

Розгляд справи призначено на 5 липня 2022 року.

5 липня 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву до 11 липня 2022 року.

У судовому засіданні 11 липня 2022 року відповідачем подана заява про визнання позову, в якій вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання.

Дослідивши матеріали справи, письмову заяву відповідача про визнання позову, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом спору у цій справі є вирішення питання про визначення батьківства дитини, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України.

Статтею 122 Сімейного кодексу України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч.1 , ч.2 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього яка батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 4 серпня 2020 року, зареєстрованому у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1176.

Під час шлюбу у відповідачки народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого зазначені сторони.

Згідно з Висновком генотипоскопічного дослідження № 33064 від 4 листопада 2021 року , проведеного Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження, виключається. Ймовірність батьківства складає 0%.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , вона визнала позов у повному обсязі. Судом роз`яснені відповідачу правові наслідки визнання позову та виключення відомостей про ОСОБА_1 як про батька дитини з актового запису про народження дитини.

У поданому відзиві на позов відповідач також підтвердила, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 .

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч.2 ст.136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виключення з актового запису інформації про позивача як батька, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12-13, 76-81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу яка батька з актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) як про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження дитини від 29 жовтня 2020 року № 2657, складного Дарницьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 908 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 липня 2022 року.

Суддя О.В. Якусик