Справа № 2-6/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Олевськ

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Олевського районного суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для його пред`явлення. Вимоги мотивує тим, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області у справі №2-6/11 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Житомирського регіонального управління, заборгованість за кредитним договором на загальну суму 626578,67 гривень; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Житомирського регіонального управління судові витрати в сумі 1820,00 грн. У кредитній справі № 01/13/МК/2008-980, яку було спочатку відступлено від ПАТ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а потім відступлено на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», оригінали виконавчих листів по справі №2-6/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні. Заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» зазначає, що не міг раніше знати про відсутність оригіналів виконавчих листів, відкритого виконавчого провадження та пропуску строків для подачі виконавчих листів. Вказане свідчить про втрату оригіналів даних виконавчих листів. Такі також відсутні в органі державної виконавчої служби.

Таким чином, заявник просить: видати дублікати виконавчих листів по справі №2-6/11 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із зазначенням нового стягувача ТОВ «Брайт Інвестмент»; поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікатів виконавчих листів про стягнення заборгованості по справі №2-6/11 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник заявника ТОВ «Брайт інвестмент» в судове засідання не з`явився, проте, у поданій заяві просив розгляд проводити без його участі.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 08.05.2013 року по справі №2-6/11 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк Надра, в особі Житомирського регіонального управління заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість по тілу кредиту 481 552, 49 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 135 484 , 92 гривні; пеню за порушення строку сплати ануітентного платежу - 9 859,58 гривень ; суму інфляційної складової 3 548 , 00 гривень, всього на загальну суму 626 578,67 гривень; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк Надра, в особі Житомирського регіонального управління судові витрати в сумі - 1820,00 гривень .

Ухвалою Олевського районного суду від 12.07.2021 року по справі №2-6/11 замінено сторону стягувача Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчих листах № 2-6/11 з виконання рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08.05.2013 року за позовом ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи зі змісту указаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, судом враховується той факт, що ухвалою Олевського районного суду від 12.07.2021 року по справі №2-6/11 замінено сторону стягувача Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Питання про видачу дублікату виконавчого листа врегульовано у п.17.4 РозділуХІІІ Перехідні положення ЦПК України, яким визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З конструкції ст.433 ЦПК України вбачається, що у ЦПК не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу у цій справі переривався пред`явленням до виконання, рішення суду не виконано.

Відповідно до копії акту огляду матеріалів кредитної справи № 01/13/МК/2008-980 від 03.03.2021 року вбачається, що в матеріалах відсутні оригінали виконавчих листів по справі №2-6/11.

Фонд гарантування вкладів повідомив заявника листом від 18.08.2021 року, що за результатами перевірки наявних у Фонду гарантування виконавчих листів ПАТ «КБ «Надра», запитувані виконавчі листи відсутні.

Стягувач дізнався про постанови про повернення виконавчих документів від 14.03.2018 року - 06.09.2021 року (після отримання листа від 27.08.2021 року за вих. № 12728 від Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області). Відтак, суд дійшов переконання, що в даному випадку оригінали виконавчих листів втрачено у зв`язку з передачею оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за таких обставин пропущено з поважних причин.

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Необгрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили. Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі Шмалько проти України від 20/07/2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Слід зазначити, що в обґрунтування поважності причин пропуску для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання заявник посилається зокрема на те, що виконавчі листи стосовно стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було видано Олевським районним судом Житомирської області у справі №2-6/11, а право вимоги до ТзОВ «Брайт Інвестмент» перейшло лише 30.09.2020 року.

Враховуючи вказане, зокрема те, що боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість, самостійно рішення суду не виконується, виконавчі листи по справі № 2-6/11 втрачено, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід визнати поважними, тому заява в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання підлягає до задоволення. Відтак, наявні підстави для задоволення вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі № 2-6/11.

Однак, вимоги заявника про зазначення у виконавчих листах замість первісного стягувача нового ТзОВ «Брайт інвестмент», не підлягають до задоволення з огляду на правову природу виконавчого листа, який видається на виконання рішення суду. Разом з тим, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

Керуючись ст.ст.259,260,352-354,442 ЦПК України,ст.ст.512,514 Цивільного кодексу України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків для його пред`явлення задовольнити частково.

Видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 2-6/11 про стягнення солідарно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості на виконання рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08.05.2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк Надра, в особі Житомирського регіонального управління заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість по тілу кредиту 481 552, 49 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 135 484 , 92 гривні; пеню за порушення строку сплати ануітентного платежу - 9 859,58 гривень ; суму інфляційної складової 3 548 , 00 гривень, всього на загальну суму 626 578 (шістсот двадцять шість тисяч пятсот сімдесят вісім) гривень 67 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк Надра, в особі Житомирського регіонального управління, судові витрати в сумі - 1820,00 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна