Справа № 183/3430/22
№ 2/183/2902/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Кодаченко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Куп`янської міської ради, про відібрання дитини, -
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Куп`янської міської ради, в якому просять відібрати у відповідача дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повернути дитину біологічним батькам, допустивши негайне виконання рішення.
Позов мотивовано тим, що позивачі є громадянами Німечини та з 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Подружжя виявило бажання взяти участь у програмі екстракорпорального запліднення з перенесенням ембріонів та подальшим виношуванням вагітності сурогатною матір`ю. Для участі у цій програмі позивачі подали заяву до ТОВ «САНА-МЕД» (центр репродукції людини Клініка професора Феськова О.М.) на лікування безпліддя (із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій з використанням методу екстракорпорального запліднення).
За анкетними даними та за результатами медичного огляду, з числа потенційних сурогатних матерів, ОСОБА_3 було обрано такою особою, остання надала письмову добровільну заяву виступити сурогатною матір`ю та письмово надала згоду на трансфер ембріонів від позивачів.
В подальшому, а саме 01.07.2020 року між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з другої сторони, було досягнуто домовленості про виношування дитини, за умовами сурогатного материнства, про що укладено відповідний договір.
Предметом означеного договору стало виношування ОСОБА_3 вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої дитини, для її подальшого передання на виховання біологічним батькам.
Перенесення ембріонів у порожнину матки сурогатної матері відбулося 30 липня 2020 року, в подальшому, за результатами аналізу крові ОСОБА_3 встановлено факт вагітності, а за даними УЗД в порожнині матки останньої візуалізовано живий ембріон.
Позивачі зазначають, що виплачували ОСОБА_3 щомісячно матеріальну компенсацію на покриття витрат на харчування та забезпечення сприятливого протікання вагітності, несли всі витрати з медикаментозним забезпеченням та медичним обстеженням.
Між тим, починаючи з листопада 2020 року, ОСОБА_3 почала маніпулювати генетичними батьками , які очікували народження дитини, не бажала надавати їм інформацію про перебіг вагітності, умисно порушувала умови договору про виношування дитини, почала шантажувати батьків перериванням вагітності. Всі ці дії були вчинені відповідачкою задля отримання додаткових виплат. Їх листування відбувалося у месенджерах, однак ОСОБА_3 в подальшому взагалі почала ховатися від генетичних батьків дитини, що і робить до цього часу.
Позивачами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Балаклія Харківської області ОСОБА_3 народила дитину жіночої статі в лікарні КНП Балаклійської міської ради Харківської області, однак дитину генетичним батькам не віддала, продовжує незаконно утримувати дитину.
Також позивачі зазначають, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19.10.2021 року у справі № 610/3131/21 встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 дитини у м.Балаклія Харківської області, в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, зачатої подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
На підставі зазначеного рішення позивачі отримали свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Таким чином, позивачі зазначають, що ОСОБА_3 підтвердила, що добровільно та свідомо бажає стати сурогатною матір`ю, однак з моменту народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків дитини взагалі відсутні відомості про місцезнаходження дитини, її фізичний та психологічний стан.
ОСОБА_3 не відповідає на дзвінки, не допускає батьків до дитини, не реагує на повідомлення соціальних служб, які, на виконання своїх повноважень, виїздили за місцем реєстрації відповідачки в АДРЕСА_1 . Останніми встановлено, що будинок не придатний для проживання, зі слів сусідів, ОСОБА_3 тривалий час не проживає за вказаною адресою, її місцезнаходження жодною службою не знайдено. Єдиним місцем, де перебувала ОСОБА_3 разом з новонародженою дитиною у липні 2021 року, є АДРЕСА_2 .
Таким чином, позивачі зазначають, що зачата ними дитина не походить від відповідачки, не являється її генетичним нащадком, ОСОБА_3 не законно утримує у себе дитину, не маючи на неї жодного права, тому посилаючись на норми Конвенції з прав дитини, норми ст.ст. 162, 163 СК України, з обґрунтуванням переважного права батьків на проживання дитини разом з ними, з обґрунтуванням відсутності обставин, що унеможливлюють перебування дитини разом з біологічними батьками, просять негайно відібрати їх дитину у сурогатної матері ОСОБА_3 .
Відповідно до Розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 07.07.2022 року справу передано в провадження судді Сороки О.В. (а.с. 64).
Ухвалою суду від 11 липня 2022 року відкрите провадження по справі (а.с. 65).
Ухвалою суду від 26 липня 2022 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 81-82).
Представник позивачів до початку розгляду справи по суті звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав.
Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена про розгляд справи шляхом опублікування оголошення про виклик особи на офіційному сайті Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Крім того, позивачами вживалися заходи щодо самостійного направлення та вручення судового виклику відповідачці та третій особі шляхом направлення їх через АТ «Укрпошта». Матеріали справи містять повідомлення АТ «Укрпошта» про неможливість надання послуг зв`язку на територіях, де ведуться бойові дії, в тому числі в м. Куп`янську Харківської області.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивачів, суд провів заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами Німеччини (а.с. 11), перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2011 року (а.с. 21).
01 липня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (генетичними батьками), з однієї сторони, та ОСОБА_3 (сурогатною матір`ю), укладено договір про виношування дитини, за умовами якого остання взяла на себе зобов`язання виношування вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої дитини, для її подальшого передання на виховання біологічним батькам (а.с. 23-37).
Суду надано медичний висновок № 79Х7-58ЕХ-7Т5В-АЗВН про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини жіночої статі в КНП Балаклійської міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування (а.с. 38,39).
У відповідності до довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом, виданої Центром репродукції людини, клінікою професора Феськовав О.М. , подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було проведено програму ДРТ з перенесенням ембріонів у порожнину матки сурогатної матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перенесення ембріонів відбулося 30 липня 2020 року, факт вагітності при дослідженні ХГ в крові встановлено 12.08.2020 року. На УЗД факт вагітності, кількість плодів та строк вагітності підтверджено 20.08.2020 року (а.с. 40).
Суду доведено, що ОСОБА_3 народжену дитину жіночої статі, батькам не передала, відповідно до умов договору від 01.07.2020 року.
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19.10.2021 року у цивільній справі № 610/3131/21, встановлено факт народження дитини жіночої статі, яка була народжена ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Балаклія Харківської області, в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, жінкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зачатої подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 51-55).

Суду надано свідоцтво про народження ОСОБА_4 , у відповідності до якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Балаклія Харківської області, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 56).

За фактом не законного утримання людини, другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.10.2021 року до ЄРДР за № 0000156, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України (а.с. 57).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі просили захистити порушене право з підстав, передбачених статтями 162, 163 СК України.

Частиною першою статті 162 СК України визначено, що якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Як зазначав суд вище, позивачі є біологічними батьками ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 сурогатною матір`ю ОСОБА_3 .

Остання з моменту народження дитини утримує у себе ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не на підставі закону, наявність будь-якого рішення суду щодо законності перебування дитини у сурогатної матері судом не встановлено.

В свою чергу, суду не надано доказів того, що повернення малолітньої дитини біологічним батькам створює загрозу її життю та здоров`ю або негативно впливатиме на розвиток дитини. Аналогічно не встановлено обставин, що повернення дитини буде суперечити її інтересам.

Підстав, які б перешкоджали поверненню дитини до біологічних батьків судом не встановлено.

Навпаки, подані суду докази, зібрані службою у справах дітей Куп`янської міської ради свідчать про те, що ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації не проживає, її будинок не придатний для проживання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що відповідач самоправно, без згоди біологічних батьків, всупереч договору про виношування дитини від 01 липня 2020 року, не передала позивачам новонароджену дитину, не законно утримує її, а тому має повернути дитину батькам.

При цьому слід врахувати, що небажання відповідача добровільно повернути дитину біологічним батькам, є підставою для захисту прав позивачів в порядку, визначеному статтею 162 СК України і такий спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам статей 15, 16 ЦК України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі.

З підстав, визначених п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів понесені витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок (а.с. 1).

При цьому, суд, відповідно до п.5 ч.1 ст. 430 ЦПК України, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Куп`янської районної державної адміністрації, про відібрання дитини, - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повернути її батькам: матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батькові - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яності дві гривні 40 копійок).

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Федеративної Республіки Німеччина, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Федеративної Республіки Німеччина, проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Первомайським РВ ГУ МВС України в Харківській області 27.12.2010 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: служба у справах дітей куп`янської міської ради, місцезнаходження: Харківська область, м. Куп`янськ, пр-т Конституції, 3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з моменту отримання ним копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.