Єдиний унікальний номер 725/2856/22
Номер провадження 2/725/393/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.09.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, їх спільний син після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею та вказаним рішенням відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що 01.03.2019 року вона одружилась з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 . Разом з чоловіком та синами вони проживали у м.Фастові Київської області, натомість через введений воєнний стан вона разом з дітьми переїхала до батьків у м.Чернівці.

Вказувала на те, що на утримання їх спільного з відповідачем сина та його фізичного, розумового розвитку потрібні кошти для занять з підготовки до школи, додаткових занять з англійської мови, для участі у спортивних секціях та гуртках та для забезпечення таких витрат аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно не вистачає, оскільки нею щомісячно витрачається близько 10000 грн. на утримання сина, зокрема на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, ліків, засобів гігієни, розвиваючих книги та зайнять.

Посилалась на те, що її матеріальне становище змінилось, зокрема через події в Україні вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку, а тому коштів у повному обсязі на утримання нашого з відповідачем сина не вистачає для належного гармонійного розвитку дитини, натомість відповідач має хороший дохід, який значно покращився, оскільки здає свої три квартири в оренду, надає посли з перевезення пасажирів на своїй машині (таксі), у зв`язку з чим він є належним чином забезпеченим і може надавати сину матеріальну допомогу у більшому розмірі ніж було раніше визначено у рішенні суду від 11.09.2018 року.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного досягнення дитиною повноліття.

На вказану позовну заяву відповідач подав відзив в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що його матеріальне становище в порівняні з тим, яке було на час визначення аліментів за рішенням суду від 11.09.2018 року на даний час суттєво погіршилось, зокрема він ніде не працює та несе витрати по сплаті аліментів на утримання іншої доньки ОСОБА_7 , а тому в даному випадку відсутня сукупність обставин визначених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів. Звертав увагу на судову практику в аналогічних спорах.

В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у тексті позовної заяви. Вказувала на те, що позивач несе значні витрати на утримання їх спільного з відповідачем сина, дитина часто хворіє та потребує коштів на обстеження і лікування. В умовах сьогодення та обставин, які склались у позивача, розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно не є достатнім для забезпечення хлопчика усім необхідним з огляду на стрімке підвищення цін. Також просила врахувати, що відповідач має у власності нерухоме майно, яке здає в оренду та отримує прибуток, а тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені ним у відзиві. Зазначав, що знаходиться у пошуках роботи та на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитина, а тому немає змоги платити аліменти у збільшеному розмірі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2018 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а/с 2931).

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів визначений судовим рішенням не вважається незмінним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З системного аналізу положень ст. 192 СК України вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 01.03.2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 позивач взята на обліку як внутрішньо переміщена особа разом зі своїм сином ОСОБА_4 та на даний час тимчасово проживають в АДРЕСА_1 , а їх зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 та малолітній ОСОБА_4 з 09.09.2020 року відвідував заклад дошкільної освіти №2 «Ромашка» у м.Фастів (а/с 9,11-16).

Зі змісту рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.09.2018 року вбачається, що при визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно судом було враховано, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у власності відповідача перебувала земельна ділянка та садовий будинок в садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_10 », квартира загальною площею 22,7 кв.м. в АДРЕСА_3 , квартира загальною площею 35,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 , 1/3 частка земельної ділянки по АДРЕСА_5 , 43/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_5 . Тобто факт наявності у власності відповідача нерухомого майна, на що позивач посилається як на одну з підстав звернення до суду з даним позовом, вже був врахований судом при визначення розміру аліментів, а тому вказана обставина не свідчить про зміну майнового стану відповідача на покращення в порівняні з тим, який був на момент визначення аліментів.

Додатково слід зазначити, що зі змісту постанови Верховного суду від 18.05.2021 року у справі №725/3818/19 вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.03.2020 року та постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.06.2020 року, яка залишена без змін вказаною постановою суду касаційної інстанції, в порядку поділу майна подружжя визнано за сторонами право приватної власності на 1/2 частку за кожним земельної ділянки, площею 0,0607 га, із цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Садівник», ділянка № НОМЕР_3 на АДРЕСА_6 , кадастровий номер 0:15:003:0129; 1/2 частку за кожним садового будинку з належними до нього спорудами, загальною площею 78,5 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_7 та розташований на земельній ділянці кадастровий номер 0:15:003:0129, а також виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль марки «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_4 , 2004 року випуску, сірого кольору, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок поділу майна грошову компенсацію на 1/2 частку вартості вказаного автомобіля у розмірі 39 500 грн.

Наведені обставини також не можуть свідчити про суттєве покращення майнового стану відповідача для збільшення розміру аліментів.

Також, зі змісту рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.09.2018 року вбачається, що на момент визначення судом аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно було враховано, що відповідач працює на посаді слюсаря ВП «Чернівецька дистанція сигналізації та зв`язку» РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», його дохід за період з червня 2017 року по червень 2018 року становив 71291,74 грн. та відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.04.2016 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Разом з тим, відповідно до довідки Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості від 07.07.2022 року №1914 відповідач перебуває на обліку як безробітний з 06.07.2022 року.

Посилання представника відповідача в судовому засідання на суттєве зростання цін не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації ( підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, що передбачено ч. 2 ст. 184 СК України.

Також, посилання позивача та її представника на значні витрати, які позивач несе у зв`язку з хворобою сина не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, оскільки витрати на лікування дитини, тобто систематичні витрати, понесені у зв`язку з хворобою дитини чи її фізичними травмами згідно ст. 185 СК України відносяться до додаткових витрат та такі витрати можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті або у вигляді щомісячних платежів чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Отже, наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про відсутність підстав вважати, що майновий стан відповідача покращився в порівняні з тим, який був на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Зміна сімейного стану позивача, її перебування у відпустці по догляду за дитиною, народженою в іншому шлюбі, до досягнення дитиною трьох річного віку, а також зміна її місця проживання та взяття на обліку як внутрішньо переміщеної особи не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки вказані обставини не свідчать про суттєве погіршення її майнового стану з огляду на передбачені законом соціальні виплати при перебуванні у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, обов`язок батька новонародженої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , приймати участь в його утриманні.

Таким чином, пред`являючи позов про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач не надала суду будь-яких доказів суттєвого покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також про погіршення її матеріального стану та стану здоров`я, а зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів відповідно до вимог ст. 192 СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний тексті рішення виготовлений 05 серпня 2022 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна