_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4094/22
Провадження № 2/947/1684/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2022 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

26.01.2022 року позивач ОСОБА_1 поштою звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 109060,00 грн. заборгованості за зобов`язальною розпискою та 161,35 грн. 3% річних.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси 16.02.2022 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу реєстрації відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, а також копія позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.05.2022 року, повернутого до суду, вбачається, що ОСОБА_2 за адресою ресєстрації місця проживання поштову кореспонденцію не отримує.

До теперішнього часу відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи від відповідача не надійшло.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення по суті спору на підставі наявних у справі доказів.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між сторонами був укладений договір позики, за яким відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 4000 доларів США, що є еквівалентом станом на дату подання позвоної заяви 109760,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути борг до 30.12.2021 року, в рахунок погашення боргу 28.11.2021 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 700 грн. Станом на день подачі позову ОСОБА_2 борг не повернув, чим порушив права позивача, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Відзиву на позов або будь-яких інших заяв з приводу розгляду даної справи від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшло.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом досліджено Розписку, складену відповідачем 28.12.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Котовськ Одеської області, НОМЕР_3 , виданий 16.07.2008 року, розпискою підтверджує, що в жовтні 2018 року взяв в борг у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4000 доларів США, які зобов`язався повернути 30.12.2021 року. В погашення боргу 28.11.2021 року було сплачено 700 грн. Решту суми боргу ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 30.12.2021 року або за погодженням з позикодавцем.

Також в розписці наявна інформація щодо місця реєстрації позичальника ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , інкод НОМЕР_2 . Грошові кошти отримав в повному обсязі /а.с.9/.

Вказані обставини в ході судового розгляду справи стороною відповідача не спростовані.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що суду надано власноручно написану розписку відповідача. На теперішній час боргові зобов`язання відповідачем не виконані, про що свідчить наявність розписки у позикодавця.

Вказані обставини в с удовому засіданні відповідачем не спростовані.

Приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України, суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру 3% річних від суми боргу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням ненадання відповідачем відзиву на позов, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення основної суми боргу та 3% річних підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 1092,22 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат на правничу домогу стороною позивача суду надані лише договір про надання правової допомоги та рахунок на оплату №1/22 від 09.01.2022 року, однак не надано відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст. ст. 16, 526, 533, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошову суму за договором позики в розмірі 109060,00 грн. /сто дев`ять тисяч шістдесят гривень 00 копійок/ та 3% річних в розмірі 161,35 грн. /сто шістдесят одна гривня 35 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1092,22 грн. /одна тисяча дев`яносто дві гривні 22 копійки/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.