РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 серпня 2022 року

Справа №451/600/22
Провадження № 2/451/371/22

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання - Ференс І.І.

Справа № 451/600/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, -

встановив:

30.06.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 серпня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, водночас свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.08.2009 року підтверджується, що шлюб між сторонами розірвано. У сторін є спільна дитина : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогодні дитина проживає із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 15.06.2022 року. З вересня 2021 року дитина навчається на денному відділенні навчально-наукового інституту психології та соціального захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, стипендії не отримує, строк закінчення навчання - червень 2025 року. На даний час позивач тимчасово не працює, а відтак її матеріальне становище не дозволяє в повній мірі утримувати повнолітню дочку. Враховуючи те, що ОСОБА_3 , навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, тому зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину - ОСОБА_3 , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Вказує, що з метою досудового врегулювання вказаного спору вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільної сплати відповідної суми коштів на її утримання, але останній на них ніяк не реагує по цей час, тому позивач змушена звернутися із цією позовною заявою до суду. Просить суд щомісячно стягувати з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача аліменти на утримання дочки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини рід усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

14.07.2022 р. надійшла відповідь з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді від 15.07.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28.07.2022 р. відкладено судове засідання у справі через неявку учасника судового розгляду. Відповідача попереджено про можливі наслідки неявки у судове засідання згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та роз`яснено, що у разі повторної неявки відповідача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

В судове засідання 08.08.2022 р. сторони не з`явилися.

27.07.2022 р. від позивача надійшла заява по розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.23).

Відповідач в судові засідання 28.07.2022 р. та 08.08.2022 р. не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Про час та місце розгляд справи повідомлений шляхом телефонограми та відправлення копій матеріалів позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, ухвали про відкладення судового засідання від 28.07.2022 року на електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 , про яку він повідомив особисто (а.с.21, 24-27).

Судом 28.07.2022 року було здійснено виклик ОСОБА_2 до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.32).

Причин неявки ОСОБА_2 суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно паспорта № НОМЕР_2 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.02.2004 р. ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - сторони у справі (а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 04.08.2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 04.08.2009 р., актовий запис №75 (а.с.9).

Як видно із довідки, виданої КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 15.06.2022 р. ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрована і дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно довідки №3873/4, виданої начальником навчально-наукового інституту психології та соціального захисту В. Карабин, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту психології та соціального захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, згідно з наказом про зарахування від 12.08.2021 р. №573 о/с. ОСОБА_3 навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендії не отримує. Термін навчання 4 роки (вересень 2021 р. - червень 2025 р. (а.с.11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача, навчається на денній формі навчання, не в змозі самостійно працювати, відтак суд вважає, що навчаючись, вона потребує матеріальної допомоги.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України.

Із наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд вбачає про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, оскільки обов`язок утримувати ОСОБА_3 до досягнення нею 23 років, як дитини, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків. Позивач в позовній заяві вказує, що тимчасово не працює, проте доказів того, що вона є непрацездатною суду не надає, тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 274, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 30.06.2022 р. і до закінчення дитиною навчання - червень 2025 року, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 08.08.2022 року.

Головуючий суддяПатинок О. П.