ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року

справа № 711/5949/21
провадження № 22-ц/821/447/22
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

секретаря - Винник І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування, у складі головуючої судді Демчика Р. В.,

в с т а н о в и в :

20 вересня 201 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування.

Мотивація позовних вимог полягає в тому, що 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 27975 про стягнення з позивача грошових коштів на користь ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу № 1-31/08-В від 31 серпня 2020 року, згідно якого ТОВ «ФК ВЕРОНА» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1396975 від 05 липня 2019 року, який укладено між ТОВ «ФК ВЕРОНА» та ОСОБА_1 в розмірі 24 622 грн 34 коп.

Посилаючись на те, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, 05 травня 2021 року застосував нечинні на той час норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах та не перевірив наявність безспірного боргу, ОСОБА_1 просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасувати його.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування залишено без розгляду.

Ухвала мотивована повторною неявкою в судове засідання належно повідомленого про день, час та місце розгляду справи позивача, який причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не подавав, що відповідно до висновків суду є підставою, визначеною п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення поданої позовної заяви без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позовної заяви без розгляду, 27 січня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, порушив питання про її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована неналежним повідомленням позивача про час та місце судового засідання. Зокрема конверт з вкладенням повідомлення про судове засідання призначене на 09 листопада 2021 року повернувся на адресу суду без вручення адресату, що свідчить про неналежне повідомлення останнього про час та місце судового засідання. В свою чергу отримання ОСОБА_1 повістки про призначення судового засідання на 22 грудня 2021 року не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки рекомендоване повідомлення не містить підпису ОСОБА_1 про отримання поштового відправлення на яке посилається Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Також додатково просив звернути увагу суду на ту обставину, що ним у поданій позовній заяві зазначено особистий номер телефону, при цьому жодних повідомлень на вказаний номер від суду до нього не надходило.

За наведених аргументів, скаржник переконаний, що висновки місцевого суду про залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є передчасними.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема щодо залишення позову (заяви) без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2 с т. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду, у відповідності до ст. 258 ЦПК України, є видом судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді встановлено, що 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю. В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та його скасування, мотивуючи позов відповідними аргументами. В якості адреси реєстрації місця свого проживання вказав АДРЕСА_1 (а. с. 1-6).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року, справа передана на розгляд судді Демчика Р. В. (а. с. 18-21).

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2021 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Засідання призначено на 09 листопада 2021 року (а. с. 27).

09 листопада 2021 року позивач в судове засідання не з`явився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в позовній заяві, а саме - АДРЕСА_1 . Однак конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 32).

В зв`язку з неявкою сторін, справу відкладено до 22 грудня 2021 року (а. с. 51).

В судове засідання призначене на 22 грудня 2021 року позивач також не з`явився. Відповідно до рекомендованого повідомлення, останній отримав судову повістку особисто 16 листопада 2021 року (а. с. 59).

Відповідно до вимог ч. ч. 1-6, 8, 13 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки, зокрема є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заяви.

За наведених норм права, позивач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд цієї справи, на 09 листопада 2021 року, що спростовує доводи скаржника про протилежне.

Отримання позивачем особисто повістки 16 листопада 2021 року про призначене на 22 грудня 2021 року судове засідання за його позовом, підтверджується проставленням підпису на рекомендованому повідомлені, що міститься в матеріалах справи, та розцінено місцевим судом як належний та достовірний доказ.

Отже, висновок місцевого суду про те що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, є правильним та узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Водночас, заява про розгляд справи за відсутності позивача ним особисто не подавалася.

Аргументи апеляційної скарги, щодо неповідомлення позивача засобами мобільного зв`язку про дату та час судових засідань, не заслуговують на увагу, оскільки письмової заяви повідомлення про розгляд справи за допомогою засобів зв`язку ОСОБА_1 не подавав, як це регламентовано п. 13 ст. 128 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції правильно залишив позовну заяву у цій справі без розгляду, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України про те, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні положення містить також ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як зазначено у постанові ВС від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 461/3580/15-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

В контексті наведеного будь-яких вагомих та аргументованих доводів в обґрунтування тверджень скаржника про незаконність оскарженої ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

У даному випадку право позивача на доступ до суду (про що зазначено в апеляційній скарзі) буде забезпечуватися шляхом повторного звернення із позовною заявою, що відповідатиме приписам ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22 грудня 2022 року про залишення без розгляду позовної заяви у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Текст постанови складено 03 травня 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак