Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Савіцької Д. А., представника позивача Китаєва І.Ю. , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2008 року. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утримання спільного сина, на підставі рішення суду, відповідач мав сплачувати аліменти у розмірі 790,00 грн та додаткові витрати 830,00 грн. Однак з 2019 року по червень 2021 року фактично сплачував менше, ніж це передбачено рішенням суду, а тому утворилась заборгованість в загальному розмірі 5996,04 грн, на підтвердження якої надала відповідні виписки з рахунків.

У 2020 році син ОСОБА_4 вступив до Державного навчального закладу «Київське регіональне вище професійне училище будівництва» та продовжує там навчатися за професією «Флорист квітникар, озеленювач» на денній формі навчання та немає можливості самостійно отримувати заробіток. Позивач зверталася до відповідача з приводу аліментів у зв`язку з навчанням і добровільного погашення заборгованості, але відповідач не виявив бажання врегулювати спір мирним шляхом.

Разом з цим, позивач несе додаткові витрати на утримання сина, оскільки ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, встановлена група інвалідності за діагнозом «фенілкетонурія», а тому потребує пожиттєво приймати ліки та спеціальне низькобілкове харчування.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Китаєв І.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, повідомив суду, що може сплачувати тільки 2500,00 грн, оскільки має низький дохід. Щодо заборгованості по сплаті аліментів, надав суду лист Миронівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області, в якому зазначено, що по виконавчому листу Подільського районного суду міста Києва № 2-2351/08 від 27 серпня 2008 року заборгованість відсутня.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 березня 2008 року.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня року збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 790 гривень щомісячно, починаючи з 28.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Спільний син сторін ОСОБА_4 вступив до Державного навчального закладу «Київське регілнальне вище професійне училище будівництва» та продовжує там навчатися за професією «Флорист квітникар, озеленювач» на денній формі навчання.

Як вбачається з медичної довідки серії 12 ААБ та епікризом з медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 червня 2021 року встановлено інвалідність першої групи з дитинства до 01 липня 2023 року з діагнозом: помірна розумова відсталість внаслідок фенілкетонурії, обтяженої психоорганічним синдромом, психопатоподібною поведінкою, вираженим емоційно-вольовим порушенням та встановлено, що він потребує сторонньої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син навчаються й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, і в такому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення має той із батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України та п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суд України № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх: дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання гримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Розмір призначених аліментів мас бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо тримання.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб лати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить насамперед позивачеві.

Максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює, проте розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку, ні за яких обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 191 Сімейний кодекс України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Врахувавши стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, розмір витрат, пов`язаних безпосередньо з навчанням, стан здоров`я дитини, обов`язок обох батьків сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання сина на час навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2021 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання та додаткові витрати на утримання сина у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2021 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

До подібних висновків дійшов 13 квітня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/4214/18, погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку, встановивши, що дочка відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку.

В частині стягнення заборгованості по аліментах у розмірі 5996,00 грн та 8400,00 грн неустойки (пені) за прострочку аліментів суд вважає за необхідним відмовити, оскільки відповідачем надано докази про відсутність такої заборгованості.

Також відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, оскільки при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів позивач була звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення заборгованості по аліментах та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2021 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2021 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя М. М. Головчак