Справа № 462/8568/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

06 травня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у загальному позовному проваджені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку та зобов`язання скерувати документи,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року, в частині зарахування підполковника ОСОБА_2 на квартирний облік у загальну чергу складом сім`ї 1 (одна) особа з 12 листопада 2009 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку на загальних підставах з 16 травня 1995 року; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 в особі її житлово-побутової комісії скерувати на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова після настання черги ОСОБА_2 на отримання житлового приміщення документів щодо надання йому грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення

Свої вимоги мотивує тим, що він у період з 15 грудня 1994 року по 02 липня 2012 року проходив військову службу у Збройних Силах України та був звільнений з військової служби у відставку у запас. 09 жовтня 1997 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 5, у відповідності до якого він був зарахований на квартирний облік військовослужбовця складом сім`ї 2 чоловіка з 16 травня 1995 року. 22 травня 2009 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 12, у відповідності до якого він був виключений з квартирного обліку військової частини НОМЕР_2 . 12 листопада 2009 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 4, у відповідності до якого він був зарахований на квартирний облік військовослужбовця складом сім`ї 1 чоловік з 16 травня 1995 року у загальну чергу, враховуючи термін перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 у відповідності до рапорту та наданих документів. 16 червня 2021 року він подав до житловій комісії військової частини НОМЕР_1 письмову заяву, в якій дав згоду на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення. Проте, відповідач не надав йому компенсацію, а навпаки прийняв незаконне рішення, яке оформлене протоколу № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року, яким скасував рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2009 року про зарахування його на квартирний облік у загальну чергу складом сім`ї 1 особа з 16 травня 1995 року з врахуванням терміну перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 (м. Львів) в частині щодо терміну перебування на квартирному обліку, а також, без будь-яких законних підстав змінив дату зарахування на 12 листопада 2009 року. В зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, представник якого письмового відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи.

24 листопада 2021 року ухвалою суду у справі було відкрито загальне позовне провадження.

27 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 15 грудня 1994 року по 02 липня 2012 року позивач ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України та був звільнений з військової служби у відставку у запас Збройних сил України (за станом здоров`я) згідно з наказом міністра оборони України від 19 червня 2012 року № 493 «По особовому складу» та наказом генерального директора Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 02 липня 2012 року № 292/о /а.с.7,8/.

З витягу з послужного списку підполковника ОСОБА_2 убачається, що позивач з 20 травня по 15 грудня 1994 року навчався у Луганському вищому військовому авіаційному училищі штурманів та після його закінчення був зарахований у розпорядження Міністерства оборони України; з 15 грудня 1994 року по 19 жовтня 1999 року проходив військову службу у Львівському регіональному центрі управління повітряним рухом; з 19 жовтня 1999 року по 01 грудня 1999 року відряджений у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі; з 01 грудня 1999 року по 03 липня 2012 року проходив військову службу у Львівському регіональному структурному підрозділі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» /а.с.9/.

З довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова з місця проживання про склад сім`ї від 09 червня 2021 року № 485 та з довідки № 29783 про реєстрацію місця проживання особи убачається, що ОСОБА_2 з 16 лютого 1995 року проживає та зареєстрований в квартирі (військова частина НОМЕР_1 ), яка належить КЕВ м. Львова, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 , який належить Міністерству оборони України /а.с.24,25/.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що у вказаних реєстрах відсутні відомості щодо прав позивача на нерухоме майно /а.с.23/.

Інших доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 на праві власності належить будь-яке нерухоме майно матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки Луганського вищого військового авіаційного училища штурманів від 08 жовтня 1994 року ОСОБА_2 в училище перебував на казарменому положенні, житловою площею не забезпечувався /а.с.26/.

09 жовтня 1997 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 5, у відповідності до якого військовослужбовець - лейтенант ОСОБА_2 був зарахований на квартирний облік військовослужбовця складом сім`ї 2 чоловіка з 16 травня 1995 року /а.с.14/.

22 травня 2009 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 12, у відповідності до якого військовослужбовець ЛРСП ОСОБА_2 складом сім`ї 1 чоловік був виключений з квартирного обліку військової частини НОМЕР_2 для подальшого зарахування на квартирний облік у військову частину НОМЕР_1 на підставі наказу начальника Львівського гарнізону від 06 квітня 2009 року № 27ГР про внесення змін до наказу начальника Львівського гарнізону від 12 лютого 19907 року № 1 «Про реорганізацію житлових комісій Львівського гарнізону» /а.с.13/.

12 листопада 2009 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 4, у відповідності до якого військовослужбовець ЛРСП Украерорух ОСОБА_2 був зарахований на квартирний облік військовослужбовця складом сім`ї 1 чоловік з 16 травня 1995 року у загальну чергу, враховуючи термін перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 у відповідності до рапорту та наданих документів /а.с.16/.

09 серпня 2012 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було прийняте рішення, оформлене протоколом № 7, згідно з яким у відповідності до рапорту та наданих документів підполковник запасу ОСОБА_2 складом сім`ї 1 особа був включений до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень з 09 серпня 2012 року /а.с.17/.

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 24 вересня 2015 року № 527 ОСОБА_2 був включений у список для позачергового надання житла на підставі протоколу № 7 від 09 серпня 2012 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 /а.с.18/.

Військова частина НОМЕР_1 листом від 07 червня 2021 року № 201 запропонувала ОСОБА_2 надати житловій комісії письмову згоду (або письмову відмову) на (від) отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення /а.с.19/.

16 червня 2021 року ОСОБА_2 подав до житловій комісії військової частини НОМЕР_1 письмову заяву, в якій дав згоду на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення /а.с.21/.

Рішенням комісії, яке оформлене протоколу № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року вирішено:

відповідно до матеріалів облікової справи квартирного обліку, керуючись ст.7 розділу ІІ наказу МО України від 31 липня 2018 року № 380, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2009 року про зарахування підполковника ОСОБА_2 на квартирний облік у загальну чергу складом сім`ї 1 особа з 16 травня 1995 року з врахуванням терміну перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 (м. Львів) скасувати в частині щодо терміну перебування на квартирному обліку, змінити дату зарахування на 12 листопада 2009 року (пункт 1 протоколу № 13);

відповідне рішення про надання грошової компенсації підполковнику запасу ОСОБА_2 за належне для отримання йому житлове приміщення прийняти після настання черги на отримання житлового приміщення та за умови подання ОСОБА_2 документів, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 727 (пункт 2 протоколу № 13) /а.с.10,11/.

Рішення мотивоване тим, що в документах на отримання грошової компенсації, які позивач надав вищевказаним листом 16 червня 2021 року, відсутні відомості про місце прописки до 16 лютого 1995 року та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період до 16 лютого 1995 року, а також, тим, що позивач не надав відповідні документи щодо сина ОСОБА_3 .

Крім цього, у рішенні зазначається, що колишній дружині позивача - ОСОБА_4 з 23 січня 1996 року на праві власності належить 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2 . У довідках про перевірку житлових умов ОСОБА_2 відсутня інформація про місце проживання дружини та доньки ОСОБА_5 , про факт їх окремого проживання з позивачем. У разі проживання у складі сім`ї у зазначеній 1-кімнатній квартирі ОСОБА_2 був забезпечений житлом. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірваний 28 січня 2005 року. ОСОБА_2 до житлової комісії про зміну складу сім`ї не звертався.

Наказом командира військової частин НОМЕР_1 від 24 вересня 2021 року № 155 було затверджено вищевказане рішення засідання житлової комісії від 13 вересня 2021 року (протокол № 13 від 13 вересня 2021 року) щодо ОСОБА_2 /а.с.12/.

Стаття 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

При цьому згідно з частиною третьою статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадянин не може бути обмежений або привілейований у своїх конституційних правах та свободах за ознакою місця проживання або іншими ознаками відповідно до статті 24 Конституції України.

Згідно зі статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

У статті 43 ЖК Української РСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

На виконання пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Пункт 4 вищевказаного порядку передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язок, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

В абзаці 4 пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» зазначеного Закону на Кабінет Міністрів України покладено зобов`язання забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

На виконання цієї вимоги, з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність із чинним законодавством, був виданий наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577.

Згідно з пунктом 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Відповідно до пункту 2.15 цієї Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Наказ Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Згідно з пунктом 9 розділу VI Інструкції військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.

Таким чином, на час звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 , як із рапортом у 2009 році про зарахування на квартирний облік, так із заявою від 16 червня 2021 року про отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення нормативно правові акти забезпечували збереження за військовослужбовцем прав на знаходження на квартирному обліку з дати первинної постановки на такий облік.

При цьому суд зазначає, що раніше ухвалене рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 09 жовтня 1997 року, оформлене протоколом № 5, відповідно до якого ОСОБА_2 було зараховано на квартирний облік з 16 травня 1995 року, не скасовано.

Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні.

Статтею 44 ЖК УРСР встановлено, що громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого пунктом 4 статті 40 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи до позивача не застосовувалися заходи, визначені статтею 44 ЖК Української РСР, за яких громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено, але не більше ніж на рік.

Крім цього, з тексту протоколу № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року вбачається, що у мотивувальній частині такого відсутні будь-які посилання на відповідні норми житлового законодавства, які слугували підставою для прийняття рішення відповідачем щодо зміни дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_2 .

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що зміна дати зарахування позивача на квартирний облік з 16 травня 1995 року на 12 грудня 2009 року є незаконною та призводить до порушення його прав та інтересів, оскільки він у встановленому законом порядку був зарахований на квартирний облік саме з 16 травня 1995 року на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у подальшому був зарахований на квартирний облік до іншої військової частини НОМЕР_1 та з квартирного обліку не знімався.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16-ц, від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19, від 22 травня 2020 року у справі № 569/13485/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 552/7905/17, від 23 лютого 2022 року у справі № 461/5746/20.

На підставі вказаного суд вважає, що порушені житлові права ОСОБА_2 підлягають поновленню у визначений ним спосіб, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії, яке оформлене протоколу № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року, в частині пункту 1 щодо зарахування ОСОБА_2 на квартирний облік на загальних підставах з 12 листопада 2009 року складом сім`ї одна особа, а також, шляхом зобов`язання відповідача змінити дату зарахування його на квартирний облік, з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку, тобто з 16 травня 1995 року, оскільки в іншому випадку не відбудеться ефективного захисту порушених прав та їх відновлення, що є основним завданням судочинства.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 в особі її житлово-побутової комісії скерувати на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова після настання черги ОСОБА_2 на отримання житлового приміщення документів щодо надання йому грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, то суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку.

Згідно зі статтею 48-1 ЖК УРСР порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України (норми і положення статті 48-1 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно із законом України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 «Про деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» із наступними змінами затверджено «Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» (далі - Порядок).

Цей Порядок установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація).

Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру житловій комісії подаються такі документи: рапорт військовослужбовця (заява особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, або члена сім`ї, зазначеної в абзацах четвертому і п`ятому пункту 2 цього Порядку) та нотаріально посвідчена згода членів його сім`ї на отримання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; довідка про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування); копії паспорта військовослужбовця і повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копія свідоцтва про шлюб (за наявності); копія свідоцтва про народження дитини (за наявності); копія облікової картки фізичної особи - платника податків (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); копія свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов); довідка про отримання (неотримання) житла військовослужбовцем з колишнього місця перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; дозвіл органу опіки і піклування на отримання неповнолітнім членом сім`ї компенсації у випадках, визначених законодавством.

Житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Пунктом 4 розділу VIІІ Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 передбачено, що Для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.

Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

З системного аналізу вищевказаних норм, закріплених у підзаконних нормативних актах слідує, що житлові комісії розглядають рапорти (заяви) військовослужбовців щодо надання компенсації та за наслідками їх розгляду мають право прийняти рішення про її надання або відмову в наданні. При цьому у випадку у випадку прийняття рішення про надання грошової компенсації, яке оформляється протоколом засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), вказаний протокол затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Зі змісту пункту 2 рішення комісії, яке оформлене протоколом № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року вбачається, що комісія прийняла рішення про те, що відповідне рішення про надання грошової компенсації підполковнику запасу ОСОБА_2 за належне для отримання йому житлове приміщення прийняти після настання черги на отримання житлового приміщення за умови подання ОСОБА_2 документів, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 «Про деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян».

Таким чином, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 не приймалося рішення, оформлене протоколом засідання комісії, ні про надання грошової компенсації ОСОБА_2 , ні про відмову в її наданні, а відтак, відповідний протокол засідання житлової комісії військової частини не затверджувався наказом командира військової частини НОМЕР_1 . Фактично прийняття відповідного рішення було відтерміновано до моменту настання черги позивача на отримання житлового приміщення, з урахуванням того, що було перенесено дату постановки на квартирному обліку ОСОБА_2 у складі сім`ї 1 особа з 16 травня 1995 року на 12 листопада 2009 року.

Згідно з частиною 3 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір на відміну від раніше чинної редакції частини 2 цієї статті, відповідно до якої юрисдикція суддів поширювалася на всі правовідносини, які виникають в державі.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги, що рішення про надання компенсації або відмову в її наданні за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 відповідно до законодавства житлова комісія військової частини НОМЕР_1 не приймала, відповідний протокол не оформлявся, командиром військової частини такий протокол не затверджувався, суд приходить до висновку про передчасність спору про право цивільне, оскільки за умов, коли самою комісією питання (позитивно чи негативно) не вирішено, суд немає права брати на себе її повноваження (agnoscere) й зобов`язувати комісію скерувати на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова документи щодо надання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.

За таких обставин, вимоги позивача щодо зобов`язання комісію скерувати на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова документи щодо надання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення є передчасними та безпідставними, оскільки реалізація військовослужбовцем право на житло, в тому числі шляхом отримання одноразової грошової компенсації, має відбуватись виключно у спосіб та порядку, передбаченому спеціальними нормативно-правовими актами.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що забезпечення житлом військовослужбовця є позитивним зобов`язанням держави яке нею гарантується, а отже, житловій комісії військовій частині НОМЕР_1 із метою реалізації права ОСОБА_2 на житло та відповідно отримання компенсації за його придбання необхідно розглянути заяву позивача від 16 червня 2021 року у Порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для зобов`язання відповідача в особі житлової комісії скерувати на адресу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова документи щодо надання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, оскільки чинним законодавством передбачений спеціальний механізм та порядок забезпечення житлом військовослужбовця.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, а саме: позовні вимоги про визнання та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку слід задовольнити, а у задоволені вимоги про зобов`язання скерувати документи необхідно відмовити.

На підставі вимог статті 141 ЦПК України, беручи до уваги, що суд задовольнив дві вимоги немайнового характеру, з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір, з урахуванням розміру ставки судового збору для вимог немайнового характеру, який був чинний у 2021 році, тобто в розмірі 4540,00 грн. ( 2270 грн. + 2270 грн. = 4540,00 грн.).

Керуючись ст. 81,89,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання поновити на квартирному обліку та зобов`язання скерувати документи задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 13 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2021 року, в частині пункту 1 щодо скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2009 року про зарахування підполковника ОСОБА_2 на квартирний облік у загальну чергу складом сім`ї 1 (одна) особа з 16 травня 1995 року та зміни дати зарахування на 12 листопада 2009 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку на загальних підставах, з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку, тобто, з 16 травня 1995 року.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь державного бюджету 4540 гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКП: НОМЕР_3 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (місце знаходження: АДРЕСА_4 ; ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складаний 10 травня 2022 року.

Суддя:

Оригінал рішення.