Номер провадження: 22-ц/813/5844/22
Номер справи місцевого суду: 523/6931/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів Сегеди С.М., Комлева О.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суворовського районного суду м. Одеси з позовом до одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку у порядку спадкування за заповітом (а.с.2-3).

17 лютого 2020 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа, 1), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку у порядку спадкування за заповітом залишено без задоволення (а.с.56-58).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу (а.с.66).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2022 року повторно залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

18 лютого 2022 року Одеським апеляційним судом отримано заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. У поданій заяві апелянт повідомляє, що отримала копію оскаржуваного рішення лише 16 квітня 2020 року проте не мала можливості самостійно підготувати апеляційну скаргу і тому звернулась за безоплатною правовою допомогою. Як стверджує апелянт, її заяву було прийнято лише 11 червня 2020 року і саме тому було пропущено строк на апеляційне оскарження.

В свою чергу, зазначені підстави неможливо вважати поважними для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси було постановлено 17 лютого 2020 року, тобто до введення на території України карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, тому посилання апелянта на продовження строків на апеляційне оскарження на час дії карантину не можуть слугувати поважною причиною для його поновлення, адже апелянтом не наведено причин неотримання оскаржуваного судового рішення у строк, передбачений ЦПК та до введення карантинних обмежень.

Апеляційний суд наголошує на тому, що згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, посилання апелянта не можливо визнати поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2020 року, оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 пояснювала пропуск строку отриманням копії оскаржуваного рішення в травні 2020 року, а подаючи повторну заяву про виправлення недоліків, апелянт не заперечує отримання копії судового рішення 16 квітня 2020 року, що також підтверджується матеріалами справи (а.с.62).

Одеський апеляційний суд, дослідивши надану апелянтом заяву вважає необхідним вказати на те, що ОСОБА_1 не надано доказів щодо неможливості вчасного звернення за безоплатною правовою допомогою, а такий довід як довготривалий збір документів не може вважатися судом поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. Крім того, апелянт вказує на прийняття в неї заяви центром надання безоплатної правової допомоги 11 червня 2020 року проте не надає жодних доказів які б підтверджували звернення за такою допомогою раніше або відомості щодо неможливості такого звернення.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі вищевказаного слід зазначити, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки заявником в поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не було наведено поважних підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Таким чином, на підставі п.1 ч.2 статті 358 ЦПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку у порядку спадкування за заповітом.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи, скаржнику разом із копією ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра

С.М. Сегеда

О.С. Комлева