Справа № 503/1440/21
Провадження № 2/503/63/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа та земельної ділянки площею 0,1088 га з кадастровим номером :02:003:0203, які розташовані в АДРЕСА_1 , укладений між ними та визнання за нею права власності на ці об`єкти нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2021 року уклала з відповідачкою договір купівлі-продажу вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки, після чого сплатила відповідачці обумовлену суму грошових коштів за ці об`єкти нерухомого майна, які ОСОБА_2 прийняла та передала правовстановлюючі документи на них, ключі від будинку, звільнила його та забрала свої речі. Однак, після цього, відповідач змінила місце свого проживання та почала ухилятись від укладення та нотаріального посвідчення такого правочину. Позивач ОСОБА_1 зазначила, що сторони досягли згоди щодо всіх визначених спірним правочином істотних умов, але через ухилення відповідача вона не може нотаріально посвідчити укладений правочин, чим порушується її право власності на придбане житло та земельну ділянку.

В підготовче засідання позивач не з`явилась та надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила проводити розгляд цивільної справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, в якій визнала позов у повному обсязі та просила розглянути цивільну справу у її відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 210284416 від 26.05.2020 року відповідач ОСОБА_2 являється власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа, розташованого по АДРЕСА_1 . Крім того, як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 500981 від 14.06.2010 року, виданого на підставі рішень Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області №66 від 19.12.1995 року та № 365-V від 08.12.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 65 (а.с.12) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 210313202 від 27.05.2020 року (а.с.13) ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :02:003:0203, яка також розташована в АДРЕСА_1 .

14.08.2021 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа та земельної ділянки площею 0,1088 га з кадастровим номером :02:003:0203, які розташовані в АДРЕСА_1 , який відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 домовились нотаріально посвідчити до 14.09.2021 року на виконання положень п. 5 правочину (а.с.8 зворотній бік).

Після цього, відповідач ОСОБА_2 передала позивачеві ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, які перебувають у позивача, та власноруч написала розписку про отримання від позивача коштів в сумі 6000 доларів США в рахунок оплати за обумовлені договором купівлі-продажу об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна належних відповідачці ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа та земельної ділянки площею 0,1088 га з кадастровим номером :02:003:0203, які розташовані в АДРЕСА_1 , за умовами якого вищевказані об`єкти нерухомого майна перейшли у власність позивача, а відтак, відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення цього правочину виникли цивільні права та обов`язки, притаманні купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно ст.ст.208, 209, 210 та 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до досягнутої згоди, сторони зобов`язались протягом одного місяця з дня продажу нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак, отримавши грошові кошти за житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також земельну ділянку відповідачка ОСОБА_2 змінила місце свого проживання, виїхала за межі Кодимського (на даний час Подільського) району, до цього часу уникає зустрічей з позивачем, не являється до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного договору, незважаючи на вжиті позивачем заходи її примусу до цього.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу спірної нерухомості, що підтверджується укладеним ними договором купівлі-продажу від 14.08.2021 року (а.с.8), позивачем сплачено відповідачці обумовлену цим правочином вартість об`єктів нерухомого майна, що є предметами даного договору, а продавцем були передані позивачу правовстановлюючі документи на них, суд приходить до висновку про те, що спірний договір купівлі-продажу є укладеним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Верховний Суд України в постанові від 06.09.2017 року, прийнятій у справі №6-1288цс17, зазначив, що умовою застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата іншою стороною (покупцем) можливості нотаріально посвідчити укладений правочин.

Відповідно до п.13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Отже, суд вважає можливим визнати в судовому порядку спірний договір купівлі-продажу частини будинку дійсним, оскільки законодавчо визначеною умовою такого визнання є втрата стороною правочину, а саме покупцем ОСОБА_1 , можливості його нотаріального посвідчення, зокрема, і з причини ухилення від цього іншої сторони правочину продавця ОСОБА_2 .

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року, прийнятій у справі №665/2266/16-ц.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнала позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати дійсним укладений 14.08.2021 року покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа та земельної ділянки площею 0,1088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :02:003:0203, які розташовані в АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 129,8 кв., у тому числі житловою площею 47,1 кв.м, який зазначено в технічному паспорті під літерою «А», Б - літня кухня, В веранда, Г - сарай, І вимощення, № 1 огорожа та земельну ділянку площею 0,1088 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :02:003:0203, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 23.02.2022 року.

Суддя Т.О. Калашнікова