Справа № 274/8087/21
Провадження № 2/0274/198/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" квітня 2022 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Соломянюк Л.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану ДТП у розмірі 10 150, 73 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Стислий виклад позицій сторін

Позовна заява ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 03.07.2021 о 12-50 год. по вул. Одеська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі її автомобіля "Peugeot 208", д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки транспортний засіб відповідача не був застрахований, позивачка звернулась із заявою про страховий випадок до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з чим МТСБУ було прийнято рішення про виплату шкоди у розмірі 41 849, 27 грн. Вказані кошти 19.09.2021 були зараховані на рахунок позивачки.

В подальшому позивачка звернулась до ТОВ "Союз Автомотів" із замовленням щодо проведення ремонтних робіт після ДТП, та відповідно наряду - замовлення вартість робіт склала 52 000, 00 грн. Вказану суму позивачка сплатила 04.11.2021. Таким чином позивачка понесла додатково матеріальну шкоду у розмірі 10 150, 73 грн, яка має бути стягнута із відповідача.

Крім того, внаслідок ДТП їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, який був майже новим та не перебував у ДТП. Хвилювання та думки про те, як відремонтувати свій автомобіль тримали її в постійній нервовій тривозі та напрузі. Також вона перенесла хвилювання щодо здоров`я свого чоловіка, який перебував за кермом та переніс стрес. Необхідність відновлення стану, який існував до ДТП спричинило для неї ряд негативних наслідків та моральних втрат.

У відзиві ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та вказав, що автомобіль яким він керував не був застрахований, так як він є учасником бойових дій та за законом звільнений від обов`язку страхувати авто. Завдану ним шкоду виплачує Моторне (транспортне) страхове бюро.

Він не визнає суму відшкодування, вказану позивачкою, оскільки ні позивачка, ні МТСБУ з приводу огляду пошкодженого майна та з приводу отримання згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування до нього не звертались та не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Крім того, зазначає, що позивачкою не доведено факту заподіяння їй шкоди в тому розмірі у якому вона заявляє, оскільки докази того, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, пов`язаних саме з ДТП матеріали позовної заяви не містять. Також матеріали справи не містять доказів того, що позивачка представила страховику чи експерту транспортний засіб на дослідження. Автомобіль відремонтований без урахування вартості зносу транспортного засобу, зокрема розмір шкоди включає суму податку на додану вартість.

Відповідач також у відзиві вказує, що позивачка не зверталась до МТСБУ з вимогою отримати страхове відшкодування саме у заявленому нею розмірі та не отримала його відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, а відразу пред`явила позов до нього.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що доказів того, що МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності провести оцінку майна позивачкою не додано та не доведено причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та виконаними роботами по відновленню транспортного засобу відповідно до наряду-замовлення від 30.10.2021.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_2 зазначає, що надані медичні документи чоловіка позивачки ОСОБА_4 свідчать лише тільки про його хронічні хвороби та лікування, які не пов`язані з вчиненням ДТП. Тобто жодних доказів того, чим саме підтверджуються її моральні страждання не надано.

У відповіді на відзив позивачка ОСОБА_1 вказала, що позивачка на адресу МТСБУ відправила необхідні документи у встановлений законом строк, а саме 06.07.2021. Документи МТСБУ було прийнято та відкрито справу № 77411. Через деякий час позивачці зателефонував комісар експерт і вони узгодили, місце, день і час проведення експертизи. Огляд автомобіля проводився у місті, де позивачка здійснила купівлю автомобіля ТОВ "Союз - Автомотів". Було також узгоджено на станції питання щодо про виконання певних робіт по ремонту автомобіля. Під час проведення огляду та експертизи комісаром - експертом було проведено огляд і фото на камеру по кожному з недоліків, все було задокументовано та складено акт. Вказаний акт і фото як документ було відправлено в МТСБУ на комісію. Після чого майстром був складений наряд на замовлення.

Після отримання коштів у МТСБУ у сумі 41849, 00 грн вона намагалась вирішити дане питання з відповідачем мирним шляхом. Проте після пред`явлення ОСОБА_5 документу у якому зазначена сума ремонту 52 000, 00 грн. Відповідач відмовився відшкодувати кошти і сказав звернутись до суду. У зв`язку з чим позивачка з чоловіком 30.10.2021 поставили машину на станцію ТО "Союз Автомотів" у м. Житомирі, відкрили наряд № НОМЕР_3 та МТСБУ провело позивачці виплату страхового відшкодування у сумі 41 849, 27 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.01.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати - відмовлено (а.с. 33).

Ухвалою від 04.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін(а.с. 41).

У судовому засіданні 02.12.2020 позивачка позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до договору № СА-00266 купівлі-продажу автомобіля укладеного 13.06.2018 між ТОВ "Союз Автомотів" та ОСОБА_1 (покупець), остання придбала автомобіль марки "Peugeot 208 FL", чорного кольору, 2018 року випуску, вартістю 365 000 грн (а.с. 25-26).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 1862, 27.07.2021 (тобто після події ДТП) автомобіль марки "Peugeot 208", чорного кольору, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 7).

03.07.2021 о 12 год. 50 хв. в м. Бердичеві по вул. Одеська, сталася ДТП за участі автомобілів марки "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля, марки "Peugeot 208", д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 .

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.07.2021 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.07.2021 о 12 год. 50 хв. в м. Бердичеві по вул. Одеська. Відповідно до постанови суду - ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки "Peugeot 208", д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України за які передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 8).

Згідно повідомлення про прийняте рішення Моторне(транспортне) страхове бюро України розглянуло справу № 77411 щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталась 03.07.2021 з участю транспортного засобу марки "Peugeot" н.з. НОМЕР_1 відповідно до п. 41.1. ст. 41 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 в розмірі 41 849, 27 грн (а.с. 19, 20).

На картковий рахунок НОМЕР_6 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виплачено кошти по справі № 77411 у розмірі 41 849, 27 грн, що підтверджується копією виписки по картковому рахунку ГУ з обслуговування клієнтів(а.с. 11).

Відповідно до копії наряду -замовлення № СА-АН-8869 від 30.10.2021 вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля марки "Peugeot 208 FL", 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , власником/та замовником якого є ОСОБА_1 становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок (а.с. 9).

Згідно копії квитанції від 04.11.2021 на рахунок ТОВ "Союз Автомотів" було сплачено 52000, 00 грн (а.с. 10).

Із медичних документів вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_4 має ряд хронічних захворювань. Він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема з 18.08.2021 по 10.09.2021 у неврологічному відділенні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни (виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 2685).

ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 14, 24).

Будучи допитаною у якості свідка позивачка ОСОБА_1 пояснила, що вона перереєструвала автомобіль на чоловіка після ДТП, на час ДТП була власником автомобіля. За ремонт авта вони сплатили 52000 гривень та пропонували відповідачеві добровільно відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням та вартістю ремонту, проте той відмовився. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона перенесла хвилювання та мала проблеми зі здоров`ям. Вона до лікаря не зверталася. Її чоловік, який був за кермом під час ДТП , проходив лікування. Поки автомобіль ремонтувався, вони не мали можливості ним користуватися.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що після ДТП експерт МТСБ оглядав автомобіль та авто було поставлено на станцію техогляду ТОВ «Союз Автомобів» для ремонту. Різницю між розміром страхового відшкодування та вартістю ремонту відповідач добровільно відмовився відшкодувати. На час ДТП йому було 69 років та він переніс стрес.

Норми права, які застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду

Щодо відшкодування майнової шкоди

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Відповідно до п. 13.1. статті 13 Закону №1961-IV учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону (ст. 41 Закону №1961-IV).

Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.07.2010 № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові суми за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 130 000 грн на одного потерпілого.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, у даному випадку Моторне (транспортне) страхове бюро, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Позивачка не надала суду доказів, що вартість завданого збитку, тобто ремонту пошкодженого автомобіля перевищує встановлену законом суму відшкодування (ліміт) та що обов`язок відшкодування майнової шкоди має бути покладено не відповідача, а не на Моторне (транспортне) страхове бюро.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (Постанова ВС від 18.02.2022, справа 522/1251/15-ц)

Тобто із винуватця ДТП може бути стягнуто різницю між фактичним розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням, якщо при визначення страхового відшкодування враховано знос деталей автомобіля.

Проте позивачка не надала суду доказів на підтвердження вказаних вище обставин, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивачкою суду не надано висновку експерта або ж іншого письмового доказу на підтвердження визначення вартості майнового збитку, завданого ДТП.

Крім того, суд погоджується із доводами відповідача, що позивачкою не доведено допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та виконаними роботами по відновленню автомобіля "Peugeot 208", д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до наряду-замовлення від 30.10.2021.

Судом було роз`яснено позивачці її право подати суду додаткові докази, зокрема докази щодо визначення вартості майнової шкоди внаслідок ДТП, проте позивачка наполягала на завершенні розгляду справи за наявними у справі доказами.

Оскільки позивачкою не надано суду доказів, за яких суд дійшов би висновку про наявність законних підстав для стягнення із відповідача 10 150, 73 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд відмовляє повністю у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди.

Щодо стягнення моральної шкоди

Суд частково задовольняє позов про відшкодування моральної шкоди, виходячи із наступного

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Відповідно до статті 23 Закону № 1961-IVшкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно зі статтею 26-1 Закону № 1961-IVстраховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV).

Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП (стаття 28 Закону № 1961-IV).

Таким чином, потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Позивачка просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону № 1961-IV). Тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірною із завданою майновою шкодою та компенсована особою, яка є винуватою у ДТП.

Очевидно, що позивачці заподіяно моральної шкоди, оскільки вона перенесла хвилювання у зв`язку із ДТП через пошкодження її автомобіля, неможливістю ним користуватися якийсь час, необхідністю докладати зусилля для відновлення стану, що існував до події ДТП.

Зважаючи на відсутність доказів про загострення хвороб у позивачки, перенесення нею стресу, на що вона вказувала, обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, виходячи із принципу розумності, справедливості, співмірності, суд визначає розмір моральної шкоди - 2000 гривень, які належить стягнути із відповідача.

Наявні у справі медичні документам про лікування чоловіка позивачки до події ДТП та квитанції про придбання ліків, без рецепту лікаря про їх призначення, суд вважає неналежними доказами, тобто такими, які не містять інформації щодо предмета доказування.

Крім того, надані відповідачем фотозображення автомобілів не доводять та не спростовують жодних із обставин, які мають бути з`ясовані судом у цій справі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 90, 12 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2000*908 :20150, 73).

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 90 гривень 12 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , відомості про РНОКПП відсутні.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2022.

Суддя І.Ю. Хуторна