Справа № 352/1046/17
Провадження № 22-ц/4808/405/22
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
У Х В А Л А

04 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Девляшевського В.А. та Бойчука І.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, визнання недійсним і скасування заповіту та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом, апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду, ухвалене головуючою суддею Хоминець М.М. 21 грудня 2021 року, повний текст якого складено 31 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

03 травня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Девляшевського В.А. та Бойчука І.В. В обґрунтування вказаної заяви, відповідач зазначила, що суддя Девляшевський В.А. брав участь у розгляді апеляційним судом справи №352/1919/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_6 . Крім того, на розгляді апеляційного суду також знаходилася справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тисменицького районного суду від 02.12.2019 у даній справі в частині призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, де в складі суду були судді Девляшевський В.А. та Бойчук І.В. Зважаючи на те, що вказані судді брали участь в інших апеляційних провадження, в тому числі і між тими самими учасниками справи, та досліджували одні і ті ж докази, то вони, на думку заявниці, не можуть бути неупередженими, а тому підлягають відводу.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Девляшевського В.А. та Бойчука І.В., колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Статтями 36, 40 ЦПК України визначено підстави для відводу та самовідводу судді та визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

На думку колегії суддів, зміст клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів Девляшевського В.А. та Бойчука І.В. не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності суддів.

Згідно ч.3 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також в новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Із змісту цієї правової норми слідує, що повторна участь судді в новому розгляді справи не допускається, якщо цей суддя приймав участь в розгляді цієї справи та її вирішенні по суті.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для задоволення відводу, заявленого ОСОБА_1 суддям Девляшевському В.А. та Бойчуку І.В. не встановлено. Підстав для встановлення будь-якої, прямої чи побічної заінтересованості згаданих суддів, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності, під час розгляду даної справи заявником не зазначено, а судом не встановлено.

Тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Девляшевського В.А. та Бойчука І.В.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук