Справа № 567/307/22
УХВАЛА

03 травня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Назарук В.А., перевіривши виконання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Острозька міська рада Рівненської області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Острозька міська рада Рівненської області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до п.4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві відсутній виклад обставин із зазначенням доказів щодо обсягу спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та його місця знаходження, що також необхідно для визначення підсудності даної справи, оскільки подана разом з позовною заявою копія технічного паспорту на садибний житловий будинок не є правовстановлюючим документом щодо такого майна.

Відсутні відомості щодо осіб, із зазначенням ступеню родинного зв`язку, які фактично проживали разом з спадкодавцем ОСОБА_5 на момент її смерті, що не дозволяє встановити коло її можливих спадкоємців.

В позовній заяві міститься твердження про те, що відповідач ОСОБА_3 є родичкою позивачки, проте в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачкою не зазначено доказів родинних відносин в цій частині, а матеріали позову не містять клопотання про витребування таких доказів, в разі наявності у позивачки труднощів з їх отримання.

Крім того, в п.24 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 вказано, що суди відкривають провадження в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд відкриває провадження у такій справі лише в разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також відсутності інших спадкоємців за заповітом або за законом.

Водночас, в позовній заяві відсутні відомості із зазначенням доказів про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , наявності чи відсутності інших спадкоємців за законом чи за заповітом після її смерті та доказів прийняття ними спадщини.

Окрім того, позивачка не зазначає доказів про відсутність письмової згоди спадкоємців на подання нею письмової заяви про прийняття спадщини, відповідно до положень ч.2 ст.1272 ЦК України, в разі їх наявності, а також не надано обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд звертає увагу позивачки на те, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним. На цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Проте, позовна заява подана з порушенням зазначених вимог.

Позивачем подано клопотання в якому вона просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5% розміру її річного доходу.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

3гідно ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Посилаючись в заяві на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки за минулий рік, вона просить звільнити її від сплати судового збору.

Водночас, з поданої позивачкою довідки про доходи за 2021 рік вбачається, що загальний її дохід становив 26200 грн., отже 5 відсотків від зазначеної суми становить не 524 грн., як помилково визначила позивачка, а 1310 грн., що не перевищує 5 відсотків доходу позивачки.

Також, звертаючись до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, позивачка, з посиланням на підпункт «г» пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що суд може зменшити розмір судового збору, або звільнити від його сплати, якщо позивачем є малозабезпечена особа.

Таке твердження позивачки є помилковим, оскільки відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі коли позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, а доказів такого суду не надано.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Отже позивачці необхідно сплати судовий збір за подання вказаного позову в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 01.04.2022 позовну заяву було залишено без руху, позивачці було надано строк для усунення недоліків та запропоновано усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: зазначення доказів щодо належності спадкодавцю ОСОБА_5 спадкового майна, відомостей про обсяг всього спадкового майна та його місцезнаходження; зазначення відомостей щодо осіб, із зазначенням ступеню родинного зв`язку, які проживали разом з спадкодавцем ОСОБА_5 на момент її смерті; зазначення відомостей та доказів родинних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; зазначення доказів про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , наявності чи відсутності інших спадкоємців за законом чи за заповітом після її смерті та доказів прийняття ними спадщини; зазначення доказів про відсутність письмової згоди спадкоємців на подання позивачкою письмової заяви про прийняття спадщини, відповідно до положень ч.2 ст.1272 ЦК України, в разі їх наявності та надання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, надання доказів сплати судового збору, або доказів на підтвердження необхідності звільнення від сплати судового збору.

Копія ухвали суду, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана позивачкою 05.04.2022, а тому строк для усунення недоліків по даній позовній заяві закінчився 15.04.2022.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У встановлений строк позивачка недоліки позовної заяви не усунула, з клопотанням про продовження зазначеного строку до суду не зверталась, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Острозька міська рада Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, ), про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вважати неподаною та повернути позиваці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно ч.7 ст.185 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.