Провадження № 2/554/187/2022

РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Орлова Р.І.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Тимофеєва Ю.А.,

представник відповідача: адвокат Горбенко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов`язати відповідача невідкладно і негайно після набрання чинності рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про те, що 17.12.2019 року вона, як вчитель англійської мови, під час уроку англійської мови у присутності всього класу назвала її сина ОСОБА_3 образливим словом під час того, як він виривав подвійний аркуш із зошита для написання самостійної роботи; що наступного дня (тобто 18.12.2019 року) вона спробувала чинити тиск на дитину ( ОСОБА_3 ) та назвала його «брехуном»; що наступного дня вона по телефону спробувала переконати відповідача у тому, що її син «брехун», яку вона поширила, подавши 19.12.2019 року директору Полтавського НВК №16 заяву із зазначеною інформацією, шляхом подачі до Полтавського навчально-виховного комплексу №16 письмової заяви про відкликання зазначеної заяви від 19.12.2019 року із вказаною недостовірною інформацією і про спростування зазначеної недостовірної інформації.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 19.12.2019 року ОСОБА_2 подала директору Полтавського НВК №16 заяву, в якій зазначила, що 17.12.2019 року ОСОБА_1 , як вчитель англійської мови, під час однойменного уроку у присутності всього класу назвала її сина образливим словом під час того, як він виривав подвійний аркуш із зошита для написання самостійної роботи; а наступного дня (тобто 18.12.2019 року) вона спробувала чинити тиск на дитину та назвала його «брехуном»; наступного дня вона по телефону не спробувала переконати відповідача у тому, що її син «брехун».

Насправді ОСОБА_1 17.12.2019 року, як вчитель англійської мови, під час уроку англійської мови у присутності всього класу не називала сина відповідача ОСОБА_3 образливим словом під час того, як він виривав подвійний аркуш із зошита для написання самостійної роботи; наступного дня (тобто 18.12.2019 року) вона не спробувала чинити тиск на дитину ( ОСОБА_3 ) та не називала його «брехуном»; і наступного дня по телефон не спробувала переконати відповідача у тому, що її син «брехун».

Позивач не виключає того, що ОСОБА_3 міг повідомити відповідачу зазначену недостовірну інформацію з метою відволікти її від низької оцінки за виконану ним 17.12.2019 року самостійну роботу. Вказану інформацію вважає недостовірною. Внаслідок її поширення відповідачем було порушено особисті немайнові права позивача.

14.05.2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року було зупинено провадження у справі до вирішення Полтавським апеляційним судом цивільної справи.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року було поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема зазначила, що вона не принижувала дитину, це слово не з її лексикону.

Представник позивача - адвокат Тимофеєва Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що позивач не називала образливим словом дитину, інформація ця є недостовірною. Попереднє рішення суду не може мати преюдиціальне значення по цій справі, сутність наказу судом не встановлювалась.

Представник відповідача - адвокат Горбенко П.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що докази та підстави були встановлені попереднім рішенням суду, досліджувались та з`ясовувались всі обставини, допитувались учні, діти підтвердили, що факт образи був.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи сторони відповідача, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у заяві від 19.12.2019 року на ім`я директора Полтавського НВК № 16 повідомила про неприємний інцидент, що відбувся з її дитиною, ОСОБА_3 , під час уроку англійської мови 17.12.2019 року, коли вчитель англійської мови назвала її сина образливим словом під час того, як він виривав подвійний аркуш із зошита для написання самостійної роботи. Дана ситуація відбулася в присутності усього класу. Наступного дня, під час уроку, ОСОБА_1 вивела її сина з класу в коридор та спробувала чинити тиск на дитину та назвала його «брехуном». В той же день їй надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_1 , в якому вона спробувала переконати її в тому, що її син «брехун». Прохала невідкладно вивчити факти, зазначені в заяві, та гарантувати її дитині захист від жорстокого поводження, психічного насилля (а.с.10-12).

Наказом від 23.12.2019 року за № 208 к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », за неналежне виконання обов`язків, покладених законодавством та порушення педагогічної етики під час освітнього процесу, ОСОБА_1 , вчителю англійської мови, винесено догану.

Вказаний наказ обґрунтований тим, що 17.12.2019 року на уроці англійської мови у 5-А класі вчитель ОСОБА_1 у присутності учнів класу принизила учня даного кладу Вовка Матвія, обізвавши його нецензурною лексикою. З метою запобігти відповідних наслідків, наступного дня вчитель намагалася переконати потерпілого учня ОСОБА_4 та його сусіда по парті ОСОБА_5 про те, що нічого подібного не було, нікого вона не ображала і що все це діти самі придумали. При цьому вчитель без дозволу батьків проводила індивідуальну бесіду з учнями під час уроку української мови та на перерві, про що свідчать пояснення учнів та самого вчителя. Після бесіди з учнями ОСОБА_1 зателефонувала батькам ОСОБА_4 з метою переконати батьків в тому, що дитина їх обманює, що нічого не відбулося. Вчитель розмовляла з мамою надзвичайно емоційно, у грубій формі і не державною мовою. Даний випадок, щодо взаємовідносин та взаєморозуміння між учителем англійської мови і учнями 5-А класу є непоодиноким.

Підставою для наказу стали: заява батьків учня ОСОБА_4 , звернення батьків учнів 5-А кл., пояснення вчителя ОСОБА_1 , протокол комісії по розслідуванню конфлікту (а.с.7).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29.04.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського навчально-виховного комплексу № 16 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 23 грудня 2019 року відмовлено (а.с.117-120).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.11.2021 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року залишено без змін (а.с.167-169).

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

За змістом статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Пункт 16 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначає, що відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 року №8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Як було встановлено судом ОСОБА_2 було подано звернення до директора Полтавського НВК №16 Явтушенка В.І. щодо психологічного тиску до її сина, в якому просила гарантувати її дитині захист від жорстокого поводження, психологічного насилля.

За наслідками розгляду такого звернення директором навчального закладу був винесений наказ від 23.12.2019 року, яким вчителю англійської мови ОСОБА_1 за неналежне виконання обов`язків, покладених законодавством, та порушення педагогічної етики під час освітнього процесу винесено догану.

Виходячи з положень зазначених вище статей Закону України «Про звернення громадян» та ст.40 Конституції України, направлення ОСОБА_2 такого звернення є реалізацією закріпленого за нею права, яке надано їй Законом, як громадянинові України.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 року (справа № 145/474/17; провадження № 61-35488св18).

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 діяла в межах своїх прав, що надані їй Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян». Відтак такі дії не можуть розцінюватись як поширення нею недостовірної інформації, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявленого позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,23,297, 277 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 27.04.2022 року.

Суддя: А.М.Чуванова