Справа № 442/8062/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/197/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Просто-страхування» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2021 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (далі - АТ «Просто-страхування») про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05 листопада 2018 року о 22 год. 50 хв. по вул. Володимира Великого в м. Дрогобичі Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками ДТП були автомобіль марки «Volkswagen Transport» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль марки ВАЗ2109 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 , що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження №0000588 від 25.03.2019 року винесеною старшим слідчим в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області Слутим Я.О.

Між відповідачем та ОСОБА_3 , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем зареєстровано страхову справу під №136114 та в подальшому проведено огляд пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Transport» номерний знак НОМЕР_1 та виплачено страхове відшкодування в сумі 39713,57 грн.

Позивач не погодився з сумою виплати та замовив автотоварознавчу експертизу спірного автомобіля у судового експерта ОСОБА_4 . Судовим експертом визначено, що розмір збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Volkswagen Transport» номерний знак НОМЕР_1 складає 140972 грн. 77 коп., що підтверджується висновком експерта за результатами автотоварознавчої експертизи №7954 від 04.09.2019 року.

Він звернувся до страхової компанії з вимогою про перегляд виплати страхового відшкодування та здійснення виплати з врахуванням проведеної експертизи і лімітів відповідальності встановлених договором страхування.

Йому відповідачем було доплачено 33 762 грн. 43 коп. страхового відшкодування.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 25 524 грн. 00 коп. недосплаченого страхового відшкодування, 3 700 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи, 3504 грн. 44 коп. інфляційних втрат, 2000 грн. 84 коп. 3-х відсотків річних, а також судові витрати: 908 грн. 00 коп. судового збору та 6520 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в користь ОСОБА_1 29224 грн. страхового відшкодування, 3504,44 грн. інфляційних втрат, 3% річних в розмірі 2000,84 грн., 6520 грн. витрат на правову допомогу та 908 грн. сплаченого судового збору, а всього 42156 грн. (сорок дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень).

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник Акціонерного товариства «Просто-страхування». Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 457438,11 грн., в той час як ринкова вартість автомобіля складає136476 грн. Також звертає, що утилізаційна вартість транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 становить 95762,43 грн. Стверджує, що загальний розмір страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи, становить 73476 грн.

Вважає, що відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі, в спосіб та в порядку, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому порушення в діях відповідача відсутні, а доводи позивача щодо зволікання у виплаті страхового відшкодування і прострочення строку для прийняття рішення є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Звертає увагу на помилковість висновку суду про те, що звіт №136114-зал. про утилізаційну вартість автомобіля складений 25.04.2021 року, складений без огляду пошкодженого транспортного засобу.

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, враховуючи висновок експерта та позицію відповідача.

Окрім цього, скаржник просить призначити судову авто товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

який матеріальний збиток, завдано власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП, а саме 05 листопада 2018 року?;

яка вартість пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 (в пошкодженому стані) після ДТП, враховуючи зобов`язуючу пропозицію ТОВ «Аудатекс Україна» та враховуючи її?

12 березня 2022 року від представника позивача - Білінського М.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги. Звертає увагу, що матеріали справи містять необхідну кількість належних і допустимих доказів в підтвердження заявлених позовних вимог. Вважає, що проведення додаткової експертизи в даному випадку суперечить вимогам ЦПК України і спрямоване відповідачем на затягування судового процесу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 квітня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 09 травня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Просто-страхування» до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що не виплаченим з сторони відповідача залишилася сума страхового відшкодування в розмірі 25524 грн., а також сума за проведення експертизи в розмірі 3700 грн., інфляційні втрати в розмірі 3504,44 грн. і три проценти річних в розмірі 2000,84 грн. за несвоєчасну виплату всієї суми страхового відшкодування.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом установлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 є власником транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д. н.з. НОМЕР_1 .

05 листопада 2018 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 .

Винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 .

Постановою про закриття кримінального провадження №0000588 від 25.03.2019 року, старшим слідчим в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області Слутим Я.О., встановлено:

«Причиною настання даної ДТП є факт виїзду автомобіля «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 на смугу руху автомобіля «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , на такій віддалі до останнього, яка була недостатньою для уникнення зіткнення.»

Між АТ «Просто-Страхування» та ОСОБА_3 , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/4808302.

02.04.2019 року позивач звертався до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

16.04.2019 року Страховиком було проведено огляд пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно із звітом № 1230/19 про оцінку автомобіля марки «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеним 19.04.2019 року СПД ФО ОСОБА_5 , суб`єктом оціночної діяльності встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 становить 457438,11 гривень, ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 136476,00 гривень, вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, а тому вартість матеріального збитку прирівнюється до ринкової вартості та становить 136476,00 грн.

Вартість пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані згаданим звітом оцінювачем не визначалась.

Згідно звіту №136114-зал від 25.04.2019, наданого відповідачем, утилізаційна вартість автомобіля марки «Volkswagen Transport» державний номерний знак № НОМЕР_1 складає 95762,43 грн.

Страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в загальному розмірі 73476 грн. 00 коп.

Відповідно до висновку експерта №7954 за результатами автотоварознавчої експертизи за зверненням ОСОБА_1 складеного 04.09.2019 року судовим експертом Холодцов Д.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 398327,10 грн., вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля марки «Volkswagen Transport», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження в ДТП 05.11.2018 року дорівнює його вартості на момент пошкодження і становить 186424,11 грн., вартість пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Transport», реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в ДТП 05.11.2018 року (в пошкодженому стані) становить 45451,39 грн.; розмір відшкодування завданої шкоди пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначену як різниця вартості автомобіля до та після ДТП в контексті статті №30 Закону України №5090-VI (5090-17) становить 140972,72 грн.

Правовідносини, що виникли між позивачем та страховою компанією, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 30.1, ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розуклемптованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то відновлення такого колісного транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу.

Пункт 30.2 ст. 30 того ж Закону зазначає, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Беззаперечний є той факт, що автомобіль марки «Volkswagen Transport» д.н.з. НОМЕР_1 є фізично знищеним.

Порядок розрахунку страхового відшкодування фізично знищеного автомобіля визначений пунктом 30.2 ст. 30 Закону.

У Постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17, провадження № 61-40490св18 у подібних правовідносинах, де автомобіль позивача, так само як і у цій справі, в розумінні статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» теж вважався фізично знищеним, касаційний суд дійшов висновку, що ухвалення законного й обґрунтованого рішення у справі є неможливим без визначення відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підтвердження ринкової вартості автомобіля та його вартість після знищення, сторони представили відповідні докази, позивач висновок експерта №7954 від 04 вересня 2019 року, відповідач звіт №1230/19 від 19 квітня 2019 року та звіт №136114-зал. від 25 квітня 2019 року.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Колегія суддів вважає висновок №7954 від 04 вересня 2019 року, складений судовим експертом, який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, який представлений позивачем, більш повним та таким, який відповідає реальним обставинам, в той час як представлені відповідачем звіти таким не є.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що поданий відповідачем звіт №1230/19 складений 19.04.2021 року про оцінку автомобіля марки «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складений 19.04.2019 року СПД ФО ОСОБА_5 , суб`єктом оціночної діяльності, не відповідає вимогам ст. 30 Закону, так як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди оцінювачем не визначалась.

Щодо поданого відповідачем звіт №136114-зал. про утилізаційну вартість автомобіля, складений 25.04.2021 року Суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 , так як такий не відповідає п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, адже складений оцінювачем який не оглядав автомобіль марки «Volkswagen Transport» реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки такий акт не містить інформації про місце огляду автомобіля та час, а також сам відповідач, який є власником згаданого автомобіля заперечує факт його огляду.

Заявлене в суді апеляційної інстанції клопотання скаржника про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню, оскільки таке клопотання жодним чином не є обґрунтованим.

Окрім цього, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, доцільно звернув увагу на пункти 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", де роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, тому суд вважає, що позивачем надано належним чином складений висновок експерта і потреби у повторній експертизі немає.

З наявного в матеріалах справи висновку експерта №7954 від 04 вересня 2019 року, колегія суддів вважає, що такий висновок є достатньо обгрунтованим, він не суперечить іншим матеріалам справи, сумніви у правильності висновку експерта в колегії суддів відсутні, в зв`язку з чим, потреби у повторній експертизі ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції немає.

Враховуючи наведено, беручи до уваги поліс №АМ/4808302, ліміт відповідальності Страховика, розміром франшизи та виплачені страхові відшкодуванням, відповідач повинен доплатити, позивач в праві вимагати від відповідача доплати 25 524,00 грн. (100 000,00 1000,00 - 73 746,00).

Що стосується стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд правильно застосував ч.2 ст.625, 509 ЦПК України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, зокрема, зобов`язаний не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Основний борг відповідача становить 29224,00 грн. і складається з недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 25524,00 грн. та 3700,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Заяву про страхове відшкодування позивачем подано 02.04.2019 року. Відповідно, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних проведено з 02.07.2021 року по 12.10.2021 року.

Здійснені позивачем розрахунки, відповідають нормам закону та дійсним обставинам справи, в зв`язку з чим наявні підстави вважати, що розмір інфляційних втрат становить 3504,44 грн., а три проценти річних складають 2000,84 грн.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем доведено факт понесених судових витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, позивачем долучено Угоду про надання правової допомоги від 04.10.2021, Додаток №1 до угоди про надання правової допомоги від 04.10.202 з детальним описом робіт на суму 6520 грн. та квитанцію про сплату 6520 грн., в зв`язку з чим суд прийшов до правильного висновку, про необхідність стягнення з відповідача в користь позивача витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6520 грн., задовольнивши позов повністю.

Колегія суддів вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу обґрунтованими та співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Щодо клопотання відповідача заявленого в суді першої інстанції про проведення судового засідання за допомогою додатку EASYCON, суд звертає увагу, що відповідач не наполягав на обов`язковій участі в судовому засіданні через додаток EASYCON, в зв`язку з чим проведення розгляду справи судом першої інстанції без участі представника відповідача жодним чином не вплинуло на його законність та обгрунтованість.

19 квітня 2022 року від представника відповідача надійшов розрахунок понесених витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак, враховуючи та, що суд прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача таких витрат.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Просто-страхування» висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Просто-страхування» - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 травня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник