Справа №705/2045/16-ц
2/705/607/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Прокопенко І.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умані матеріали цивільної справи за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковського Р.В. перебуває цивільна справа за позовом за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На адресу суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Піньковському Р.В., яка обґрунтована наступним.

В ході розгляду вказаної справи ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2021 року було відмовлено у задоволенні його клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. При чому, на його думку, із змісту вказаної ухвали зрозуміло, що суд уже фактично прийняв рішення по справі, пославшись на позицію представника позивача, яка нічим не підтверджена.

Вважає, що суддя Піньковський Р.В. не має наміру справедливо вирішити вказаний спір, тому просить відвести суддю Піньковського Р.В. від розгляду справи за його позовом до ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також просить суд, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання його представника, через участь у іншій справі, проводити розгляд у його відсутність та у відсутність представника.

Представник позивача в підготовче засідання також не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість . Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підготовче засідання по вказаній справі було призначено на 20 квітня 2022 року і цього ж дня на адресу суду, до початку підготовчого розгляду надійшла заява відповідача про відвід судді Піньковському Р.В., тому суд вирішує питання про відвід у вказаному підготовчому засіданні.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Пьєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982р. зазначено, що незважаючи на те, що неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або пристрасті, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами у відповідності до ст.6 п1 Конвенції. В даному контексті можна провести різницю між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання даного судді по конкретній справі, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.(п.29). … Всякий суддя у відношенні неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою в демократичному суспільстві повинні користуватись суди.(п.30).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий, як суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області виявляє будь-яку особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення із заявою про відвід, суддя дійшов висновку про те, що відповідачем не надано належних доказів, що суддя прямо чи побічно заінтересований у розгляді справи. В даному випадку окрім самої заяви, у якій йдеться про нібито заінтересованість судді, у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи, при розгляді якого по суті судом, на думку відповідача, уже прийнято рішення, небажання суддею з`ясувати усі обставини справи та належно дослідити докази, іншого обґрунтування заявленого відводу суду не надано.

Відповідач у своїй заяві, сам же зазначає, що у нього склалося «враження» особистої зацікавленості судді та зазначає, що суддею не взято до уваги письмові докази. При цьому суд наголошує, що письмові докази дійсно не досліджувалися в судовому засіданні, оскільки справа перебуває на стадії підготовчого розгляду і ухвала була винесена щодо його клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, і ця ухвала не є рішенням по справі.

Також, як вбачається з доводів відповідача, заявлені ним підстави для відводу ґрунтуються на обставинах його незгоди із діями судді під час розгляду справи.

Між тим, на думку суду, сама по собі незгода сторони із рішеннями (діями) судді у цій чи інших справах не може бути підставою для відводу судді.

Разом з цим суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Томанн проти Швейцарії» та «Дактарас проти Литви») якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то є необхідність задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи існуючі обставини, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, а також для уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної цивільної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід, тим самим буде також дотримано принцип справедливого судового розгляду справи, закріплений в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 3, 40, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковського Р.В. задовольнити.

Відвести суддю Піньковського Р.В. від подальшого розгляду цивільної справи № 705/2045/16-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Матеріали цивільної справи №705/2045/16-ц передати до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Піньковський