Справа № 206/5443/21
Провадження № 2/206/226/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за частину майна,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від позивача надійшла дана позовна заява з додатками (а.с. 1-54).

02.12.2021 позовна заява залишена без руху (а.с. 57).

16.12.2021 до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками (а.с. 59-87).

24.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.01.2022 (а.с. 89).

17.01.2022 відкладено підготовче судове засідання на 15.02.2022, встановлено строки для подання процесуальних документів (а.с. 91).

31.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 94-130).

11.02.2022 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання, яке призначено на 15.02.2022, без її участі (а.с. 132-133).

15.02.2022 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.03.2022 (а.с. 134).

21.02.2022 відповідач ознайомився з матеріалами даної цивільної справи (а.с. 136).

01.03.2022 від відповідача до канцелярії суду надішла заява про відкладення судового засідання (а.с. 139).

03.03.2022 судовий розгляд відкладено на 13.04.2022 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 140).

13.04.2022 судове засідання відкладено на 29.04.2022 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному (а.с. 142).

29.04.2022 у судове засідання позивач та її представник повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали.

Належне повідомлення позивача про дату та час призначення судових засідань підтверджується відповідними документами, що містяться у матеріалах даної цивільної справи (розписка, довідки про доставку SMS та інші).

В судовому засіданні відповідач наполягав на залишені позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Згідно ч. 13 ст. 128 ЦПК України, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Таким чином, судом встановлено, що позивач та її представник повторно не з`явились в судове засідання, що не дає суду можливість провести розгляд справи та ухвалити рішення у справі по суті спору.

Окрім цього, позивач не зверталась до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 212 ЦПК України.

В той же час, звернення позивача до суду за захистом порушених прав передбачає передусім її зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивача наданими йому правами та невиконання обов`язків.

Окрім вищевикладеного, суд також враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в інформаційному листі № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012, щодо балансу захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку із такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

За встановленими правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивачів до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює її належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, вона може подати заяву про розгляд справи за її відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 22.05.2019, справа № 310/12817/13).

За вищевикладених обставин суд, враховуючи позицію відповідача та поведінку сторони позивача, невиконання позивачем та її представником своїх обов`язків щодо явки в судове засідання, відсутності заяв про розгляд справи за їх відсутності, вважає за необхідне позов залишити без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-3, 223, 257-261, 263, 294, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за частину майна -залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 04.05.2022.

Суддя К.С. Маштак