провадження №2/932/4241/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 258 279,74 грн. заборгованості по кредиту, 28 103,83 грн. заборгованості за відсотками та 91 405,65 грн. пені.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2011 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено повністю.

Ухвалою суду від 08.05.2012, за заявою відповідача ОСОБА_2 , заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 11.07.2012 позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.11.2012 вказану вище ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2013 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено повністю.

Ухвалою суду від 05.05.2020, за заявою відповідача ОСОБА_2 , рішення суду від 24.04.2013 скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16.11.2020 справу прийнято до провадження головуючим суддею Цитульським В.І., розпочато підготовче провадження.

09.03.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на позовну заяву. Такі заперечення по своїй суті є відзивом на позовну заяву, тому справа розглядається у загальному порядку.

Ухвалою суду від 04.06.2021 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 17.05.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту за яким банк зобов`язався надати кредит в сумі 49 785,74 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Банк зобов`язання виконав. В свою чергу ОСОБА_1 допустив порушення умов договору, внаслідок чого наявна заборгованість перед банком. ОСОБА_1 також нараховано пеню. Виконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2 . Відтак позивач просить стягнути заборгованість солідарно із обох відповідачів.

За позицією відповідача ОСОБА_2 , порука припинилася у зв`язку із збільшенням процентної ставки за кредитним договором без згоди поручителя. Тому ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог до себе.

Від відповідача ОСОБА_1 відзиву не надходило.

В судове засідання учасники не з`явилися, про судове засідання повідомлялися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

За вказаних обставим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників. При цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини, встановлені судом.

Між ЗАТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №490039206 від 17.05.2007. Згідно умов договору банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит в сумі 49 785,74 доларів США, процентна ставка - 13,5%, дата остаточного повернення - 17.05.2013.

Пунктом 3.6 розділу №2 «Загальні умови кредитування», який підписано позивальником, встановлено, що в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язання в частині повернення кредиту та/або процентів, комісій згідно умов цього договору, позичальник зобов`язується сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 5.2 розділу №2 передбачено право банку змінити розмір процентів за користування кредитом у односторонньому порядку в разі зміни кон`юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції тощо. У такому випадку банк повинен надіслати позичальнику рекомендованим листом повідомлення про такі зміни.

Між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 17.05.2007 за яким остання поручилася за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №490039206 від 17.05.2007.

Пунктом 5.4 договору поруки визначено, що у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Згідно розрахунку заборгованості залишок кредиту станом на 17.10.2010 становить 258 279,74 грн., заборгованості за відсотками - 28 103,83 грн. та нарахована пеня 91 405,65 грн.

При цьому у розрахунку вказано - відсоткова ставка за користування кредитом: з 17.05.2007 - 13,5%; з 01.09.2008 - 14,5%. Також позивачем долучено лист до ОСОБА_1 б/д про зміну умов договору кредиту в частині збільшення процентної ставки до 14,5% та список згрупованих рекомендованих відправлень із зазначенням адресата ОСОБА_1 та відбитком календарного штемпелю відділення поштового зв`язку 01.09.08.

На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано виписку по особовому рахунку.

Позивачем долучено також вимогу про досудове врегулювання спору від 24.11.2010, реєстр поштових відправлень, у якому відображено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також фіскальний чек ДППЗ «Укрпошта», дата відправлення 26.11.2010.

Позивачем сплачено 1 700 грн. судового збору та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України (в редакції, станом на час укладення договору кредиту) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, станом на час укладення договору кредиту) мала назву «Визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача».

Пунктом 11 ч.3 вказаної статті передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі.

У відповідності до п.2 абзацу 5 ч.4 вказаної статті положення пунктів 8, 11 та 13 частини третьої цієї статті не застосовуються до операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем.

При цьому, за ч.5 вказаної статті якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України (в редакції, станом на час укладення договору кредиту) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За ч.4 вказаної статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням. Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12-ц (провадження №14-145цс18).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Висновки суду.

Щодо позичальника ОСОБА_1 то останнім укладено кредитний договір, у якому визначено умови про сплату процентів та пені. Позивачем доведено факт надання кредиту.

ОСОБА_1 не оскаржив умов договору про право банку змінювати процентну ставку в односторонньому порядку. При цьому, на момент укладення договору кредиту та збільшення процентної ставки така умова договору була оспорюваною, а не нікчемною, як на даний час.

Після збільшення процентної ставки ОСОБА_1 продовжував погашати кредит та проценти, чим фактично погодився із новою процентною ставкою.

Відтак з останнього підлягає стягненню усі заявлені позивачем суми.

При цьому суд не зважає на те, що кредит було виражено в іноземній валюті, курс якої, на час розгляду справи, зріс. Зокрема, позивач заявив вимогу про стягнення 377 789,22 грн., без прив`язки до еквіваленту та позовних вимог не збільшував, а суд не може виходити за межі визначеної позивачем суми.

Щодо поручителя ОСОБА_2 , то законом чітко визначено, що порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таку ж умову закріплює і п. 5.4 договору поруки.

Із розрахунку заборгованості та листа позивача про зміну умов кредитного договору вбачається, що позивачем збільшено процентну ставку за кредитом, що є умовою кредитного договору та внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

При цьому позивачем не долучено доказів погодження вказаного збільшення із поручителем.

Відтак порука ОСОБА_2 є припиненою і підстави для солідарного стягнення заборгованості із останньої відсутні.

Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж по кредиту проведено в січні 2010 року за грудень 2009 року. Відтак, звертаючись до суду із позовом 13.12.2010 позивачем пропущено строк на пред`явлення вимог до поручителя про погашення заборгованості за кредитом, що виникла за період до червня 2010 року.

Враховуючи, що позов задоволено щодо одного із відповідачів повністю, із такого відповідача підлягають стягненню в користь позивача, сплачений ним судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Інших судових витрат сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість за кредитом в сумі 258 279,74 грн., заборгованість за процентами - 28 103,83 грн. та пеню в сумі 91 405,65 грн.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.І. Цитульський