ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/541/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лужецької О.Р.,

пр. секретарі Григораш Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, видано виконавчий напис №25384 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» загальної суми заборгованості в розмірі 5 765 202 грн. 76 коп. Зазначає, що вчинення вказаного виконавчого напису було передчасним та незаконним, у зв`язку із чим він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2021 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив суд позов задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, клопотань про відкладення не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії виконавчого напису від 31.10.2017 р. зареєстрованого в реєстрі за 25384, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість, оскільки він є боржником за кредитним договором № 947-28 від 18.04.2006 р., укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк». Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису складає 5 765 202 грн. 76 коп. Строк, за який провадиться стягнення: з 01.07.2015 р. по 12.09.2017 р.

Як вбачається із даного виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №2 від 26.12.2016 є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Отже, 26.12.2016 р. ПАТ «Укрсоцбанк» відступив права вимоги за вищевказаним кредитним договором відповідачу.

20.11.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №25384 від 31.10.2017 р., зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача, приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського В.А. позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Разом з тим, слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження а ні підстави для звернення до суду за захистом свого цивільного права через його порушення саме до відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., через його невизнання або оспорювання, як і сам факт порушення, невизнання або оспорювання відповідачем права, свобод чи законних інтересів позивача.

Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права.

Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження порушення своїх прав відповідачем.

Так, надаючи правову кваліфікацію встановленим фактичним обставини справи викладеним вище, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права.

Звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивач в позовних вимогах визначив як відповідача - приватного нотаріуса Чуловського В.А.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Позивачем та/або його представником а ні в судовому засіданні, а ні у вигляді письмового клопотання, про заміну неналежного відповідача, в особі приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського В.А. не заявлялось.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, та той факт, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснення заміни відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 49, 51, 76-81, 84, 90, 259, 263, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бердар Микола Миколайович, акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА