Справа №443/1856/21
Провадження №2/443/300/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу,6 -

встановив:

Позивачка ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з фактичних витрат в порядку регресу у розмірі 22 460,88 грн. та судові витрати у розмірі 8 708,00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка покликається на те, що 09.10.2018 між Відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено кредитний договір № 166-700. Відповідно до умов якого Банк надав Відповідачеві кредит у сумі 40 500,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 08.10.2021, а позичальник (Відповідач) зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені Кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. З 01.04.2020 Відповідач не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: тіло кредиту - в сумі 21 145,94 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 1 314,94 грн., а всього - 22 460,88 грн. У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжними дорученнями №11332 від 22.07.2020 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 22 460,88 грн. На підставі ст. 993 ЦКУ та ст. 27 Закону України «Про Страхування» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до Відповідача на виплачену суму. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. Відповідно до вищезгаданого договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп. 1.1.3). З метою досудового врегулювання спору, Позивачем надіслано Відповідачу претензію (повідомлення) № 10013 06.20-4 від 08.07.2021. Однак, станом на дату подання цієї позовної заяви, Відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу у звязку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву.

Процесуальні рішення постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 20.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 31.01.2022 /а.с.53-55/.

31.01.2022 у зв`язку із неявкою позивачки розгляд справи було відкладено на 24.02.2022 /а.с.61/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.02.2022 у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання розгляд справи було відкладено на 22.03.2022 /а.с.76/

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.03.2022 у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання розгляд справи було відкладено на 06.05.2022 /а.с.80/

Розгляд справи по суті відбувся 06.05.2022 за відсутності сторін.

Позивачка ФОП ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.05.2022, є дата складення повного тексту судового рішення 09.05.2022.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.10.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит №166-700(для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) /а.с.6-11/

Згідно пп. 2.2 зазначеного договору кредит надається в загальному розмірі 40 500,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 08.10.2021, якщо інший строк та/або не буде встановлено згідно з умовами цього Договору /а.с.6 на звороті/.

Відповідно до пп. 2.4.1 за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) у розмірі 17,99 процентів річних /а.с.6 на звороті/.

Згідно виписки по рахункам виконавця від 01.06.2020, виписка за період з 01.12.2019 по 01.06.2020, рахунок ОСОБА_2 вбачається рух коштів. /а.с.12-26/.

Крім того встановлено, що 01 грудня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 /а. с. 27-31/.

Згідно п. 2.1. предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані зі збитками внаслідок неповернення/неповного повернення позичальником кредиту ( втому числі їх частини) та/або несплатою/ неповною сплатою нарахованих за ними процентів, що передбачені кредитним договором.

За змістом п. 4.1. Договору, страховий випадок настає на 61 день після дати, встановленої Кредитним договором як дата повернення суми кредиту сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до заяви від 22.06.2022 № 111.34-15/65 ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про настання страхового випадку, згідно договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 з приводу невиконання позичальником ОСОБА_2 умов договору про спожитий кредит № 166-700 від 09.10.2018 /а. с. 32/.

За змістом даної заяви, станом на 01.04.2020 виникла заборгованість за договором про споживчий кредит № 166-700 від 09.10.2018 ОСОБА_2 , відповідно дата настання страхового випадку 01.06.2020, страхова сума на дату настанні страхового випадку 58 610,87 грн. та заборгованість позичальника на дату настання страхового випадку та проценти за користування кредитом становить 22 890 грн. 91 коп., з яких по кредиту - 21 575 грн. 97 коп., по відсотках за користування кредитом 1 314 грн. 94 коп. /а.с. 32/.

Згідно страхового акту № Льв10013.06.20-4 від 22.07.2020 ТДВ «Страховою компанією «Ю.ЕС.АЙ» було виплачено ПАТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування у розмірі 22 460,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11332 від 22.07.2020 /а.с. 33/.

Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичного особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, за умовами якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп. 1.1.3). Боржники - особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких Первісний кредитор визнав завдані матеріальні збитки страховими випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредитів (п.п. 1.1.1 вищезгаданого договору) /а.с.34-36/.

Перелік Боржників, до яких Новий кредитор має Права вимоги на визначену суму, зазначені в Реєстрі прав вимог, що наведені в Додатку 1 до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2020 /а.с.37-43/.

З метою досудового врегулювання спору представником позивачки адвокатом Бартосевичем Б.В. ОСОБА_2 було надіслано претензію (повідомлення) № 10013.06.20-4 від 08.07.2021. якою було повідомлено відповідача, що ФОП ОСОБА_1 є новим кредитором та запропоновано оплатити 20 460,88 грн. заборгованості у добровільному порядку в продовж семи днів /а.с.45/

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак судом встановлено, що 09.10.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит №166-700 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів), а 01 грудня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 /а. с. 27-31/. У звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та сплату процентів за користування кредитом АТ «Державний ощадний банк України» Філія Львівське обласне управління звернулося до ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» із заявою про настання страховогу випадку, на підставі чого ПАТ «Державний ощадний банк України» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 22 460,88 грн.

Окрім того, 20 травня 2021 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та фізичного особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії), відтак позивачка набула права вимоги щодо ОСОБА_2 на суму 22 460,88 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 22 460, 88 грн.

При цьому суд враховує, що факт отримання відповідачем кредиту та порушення ним зобов`язань за кредитним договором, що стали підставою для звернення страхувальника ПАТ «Державний ощадний банк України» за виплатою страхового відшкодування до позивача, відповідачем не оспорюється. Та, в цілому, право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачка долучила наступні докази:

-Договір №5 про надання професійної правової допомоги від 20.05.2021. Згідно даного договору розмір винагороди становить 1 200,00 грн. за одну годину надання правничої допомоги /а.с.70-71/.

-Акт №8/01 (розрахунок) приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 04.01.2022 згідно якого в період з 01.06.2021 по 04.01.2022 ФОП ОСОБА_3 було надано професійну правничу допомогу, а саме: здійснено вивчення матеріалів справи, збирання доказів тривалістю 1 год, вартість 1 200,00 грн.,; робота в досудовому порядку: ведення переговорів з боржником щодо оплати заборгованості в добровільному порядку за допомогою телефонного зв`язку, додатку Viber, соціальних мереж, тощо тривалістю 1 год та вартість 1 200,00 грн.; підготовка оформлення та відправлення (з усіма додатками) претензії боржнику, тривалістю 1 год та вартістю 1 200,00 грн.; підготовка, оформлення та подання (з усіма додатками) позовної заяви до Жидачівського районного суду Львівської області тривалістю 2,5 год та вартістю 3000,00 грн., а всього вартістю 7 800,00 грн. /а.с.72/;

-Платіжне доручення №458 від 13.01.2022 згідно якого ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_3 7 800,00 грн. /а.с.73/

За таких обставин суд дійшов висновку, щодо підставності позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 800,00 грн.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 908,00 грн., який було сплачено ФОП ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до суду відповідно до платіжного доручення №375 від 12.11.2021.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) в порядку регресу понесені фактичні витрати у розмірі 22 460 (двадцять дві тисячі чотириста шістдесят) гривень 88 копійок, судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, а всього: 31 168 (тридцять одна тисяча сто шістдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р.Г. Равлінко