Справа № 591/2722/20
Провадження № 2/591/732/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

з участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Рибалко О.К. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу №591/2722/20 за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є правонаступником Старосільської (Червоненської) сільської ради Сумського району Сумської області, з якою позивачем, як адвокатом, було укладено договір про надання правової допомоги у вигляді договору від 30.03.2015 і надалі договірні взаємини продовжили існувати у вигляді укладеного договору від 13 липня 2015 року. 22.05.2019 відповідачем було добровільно виконано судовий наказ про стягнення основної суми заборгованості за оплату правової допомоги - 38 719,49 грн. Прострочка виконання зобов`язань тривала до 22.05.2019, починаючи з 01.01.2017 і склала 872 дні.

У зв`язку із простроченням виконання зобов`язання за договором від 30.03.2015 сума інфляційних збитків становить 2 228,93 грн., 3% річних - 430,03 грн. За договором від 13.07.2015 сума інфляційних збитків становить 9809,72 грн., 3% річних - 2345,01 грн.

Крім передбаченої законом відповідальності пунктом 4.6 договору від 13.07.2015 була передбачена відповідальність у вигляді неустойки в розмірі 1% від розміру суми заборгованості за кожний день прострочки виконання грошового зобов`язання. Сума договірної неустойки становить 285318,40 грн. Загальний розмір майнової відповідальності відповідача складає 299 702,06 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову. Пояснив, що вимога про стягнення 1% неустойки є незаконною. Вказані вимоги заявлені до самозайнятої особи, який на момент укладення правочинів був зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. Додатково пояснив, що в результаті реорганізації заявлений відповідач є правонаступником особи, з якою було укладено договори. Строк оплати послуг не був прямо зазначений у договорі, однак за усною домовленістю з сільським головою Червоненської сільської ради оплата за надані послуги повинна була відбутися до 01.01.2017. Пунктом 4.7 договору передбачено строк давності по вимогах про стягнення неустойки - 3 роки. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову. Пояснив, що відповідач не отримував інформації від Червоненської сільської ради про непогашені зобов`язання. Не може бути нарахована прострочена заборгованість по договору, оскільки заборгованість за тілом кредиту відсутня. Прострочення виконання передбаченого п. 4.6 договору зобов`язання може мати місце у випадку несплати клієнтом адвокату коштів у встановлений строк. Однак договором та додатковими угодами строк сплати гонорару чи інших платежів не встановлено. До вимоги про стягнення неустойки застосовується позовна давність в 1 рік. Посилання на п. 4.7 договору від 13.07.2015 є безпідставним, оскільки вказаним пунктом передбачено трирічний строк звернення до суду щодо зобов`язань про оплату та компенсацію витрат, і не стосується умов стягнення неустойки. Розмір неустойки має бути зменшений судом, оскільки значно перевищує розмір збитків, відповідач не був безпосередньо стороною у договорі.

З огляду на відсутність встановленого строку виконання зобов`язання відсутнє і прострочення, що свідчить про безпідставність вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Просить відмовити у задоволенні позову, застосувати строки позовної давності.

Ухвалою суду від 18.05.2020 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання. 22.07.2020 розгляд справи відкладено у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у іншій справі. 12.10.2020 відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою представника відповідача. 24.12.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у зв`язку із закінченням процесуального часу. 17.02.2021 у зв`язку з зайнятістю головуючого судді розгляд справи не відбувся. Справа відкладена. 22.04.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті в іншій справі, розгляд справи відкладено. 06.05.2021розгляд справи відкладено за клопотанням позивача. 05.08.2021 ухвалою суду закрито провадження у справі. Постановою Сумського апеляційного суду від 19.10.2021 ухвала суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 27.10.2021 задоволено заяву судді Клименко А.Я. про самовідвід. Ухвалою від 28.10.2021 прийнято справу до провадження суддею Ніколаєнко О.О. Призначено судове засідання. 25.11.2021 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 09.12.2021 розгляд справи відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 28.12.2021 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням доказів. 19.01.2022 розгляд справи відкладено у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді іншої справи. 03.02.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 30.03.2015 сільською радою с. Червоне Сумського району Сумської області в особі голови Єременка С.В. та адвокатом Конорєвим В.О. В.О. укладено договір про надання правової допомоги. Предметом договору є виконання в інтересах клієнта дій, пов?язаних із представництвом інтересів та наданням правової допомоги клієнту у зв?язку із основною діяльністю у квітні 2015 року(п. 1 договору). За виконання обумовлених договором обов?язків виплачується гонорар з погодинним тарифом 200 грн. При цьому клієнт та адвокат виходять з реального припущення, що обсяг роботи адвоката буде складати не менше 10 годин протягом кожного календарного місяця в період дії договору, тому сума щомісячних гонорарів адвоката складе не менше 2000 грн. (п. 2.1 договору) (а.с. 17).

Згідно з актом приймання - передачі звіту про надану правову допомогу від 18.04.2016 адвокат виконав, а клієнт прийняв звіт про правову допомогу за квітень 2015 року яка полягає у тому, що адвокат виконав в інтересах клієнта юридичні дії, визначені предметом договору від 30.03.2015 в сумі 2 000 грн. (а.с. 18).

18.07.2016 сторонами договору складено акт №1 за травень 2015 року прийнятих згідно договору «Про надання юридичних послуг» від 30.03.2015, у якому визначена сума до сплати - 2 000 грн. Зазначено, що акт є основою для розрахунків між сторонами (а.с. 19).

18.07.2016 сторонами договору складено акт №1 за червень 2015 року прийнятих згідно договору «Про надання юридичних послуг» від 30.03.2015, у якому визначена сума до сплати - 2 000 грн. (а.с. 20).

13.07.2015 2015 сільською радою с. Червоне Сумського району Сумської області в особі голови Єременка С.В. та адвокатом Коноревим В.О. В.О. укладено договір про надання правової допомоги. Предметом договору є надання правової допомоги у справі № 587/1553/15-а (п. 1 договору).

Відповідно до п. 3 договору гонорар за правову допомогу та порядок компенсації затрат визначені сторонами у додатковій угоді №1 до договору. За невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України (п. 4.1).

Відповідно до п. 4.6 договору за прострочення клієнтом строків виплати гонорару або інших передбачених цим договором платежів, за весь час прострочення клієнту нараховується та виплачується на користь адвоката неустойка за кожен день прострочення у розмірі 1% від величини суми, належної адвокату, проте не виплаченої у встановлений строк.

Відповідно до п. 4.7 договору на умови цього договору у частині здійснення обумовлених сторонами умов оплати компенсацій визначається строк позовної давності в три роки.

Пунктом 3 договору передбачено, що гонорар за правову допомогу, порядок оплати та компенсацій затрат визначаються додатковою угодою №1 до договору (а.с. 21-23).

Відповідно до п. 3.2.1 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 13.07.2015 оплата гонорарів, обумовлених цим договором на надання адвокатом правової допомоги, фінансування діяльності або компенсацію витрат адвоката здійснюється клієнтом на підставі умов цього договору в наступному порядку: 100% від належної адвокату виплати не пізніше 20 днів після настання події, що дає підстави для відповідної виплати (а.с. 23).

18.04.2016 сторонами договору складено акт №1 прийняття наданих юридичних послуг згідно договору про надання правової допомоги від 13.07.2015, у якому визначена сума до сплати - 2 000 грн. Зазначено, що акт є основою для розрахунків між сторонами за надані послуги з правової допомоги в липні 2015 року (а.с. 26).

18.04.2016 сторонами договору складено акт приймання-передачі звіта про виконані адвокатом в інтересах клієнта юридичні дії. У пункті акту зазначено, що згідно з положеннями договору наявні підстави для виплати адвокату преміального гонорару за досягнутими результатами у розмірі 25% від 122 877,96 грн., що складає суму 30 719,49 грн. Акт є підставою для розрахунків між сторонами за надані юридичні послуги. Сума до сплати 30 719,49 грн. (а.с. 27).

Судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2019 у справі №591/2767/19 стягнуто з Нижньосироватської сільської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору про надання правової допомоги 38 719,49 грн. (а.с. 5).

Відповідно до копії прибуткового касового ордера №3 від 22.05.2019 ОСОБА_1 прийнято від Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на виконання судового наказу 38 911,59 грн. (а.с. 4).

Судом також встановлено, що Ниижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області є правонаступником Червоненської (Старосільської) сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 244-245).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. 652 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відносно вимог про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання зобов?язання за договором від 30.03.2015 суд зазначає таке. Звертаючись до суду із заявленими вимогами, позивач зазначає, що відповідачем не було оплачено у встановлений строк вартість надаваних послуг на суму 6 000 грн. У зв?язку з цим просить стягнути інфляційні збитки та 3% річних за період прострочення з 01.01.2017 по 22.05.2019 (дату фактичної оплати послуг за договорами).

Судом встановлено, що договором від 30.03.2015 не було визначено строк, у який клієнт, як сторона договору, зобов?язана виплатити адвокату вартість надаваних послуг. Актами приймання-передачі послуг констатовано, що вказані акти є підставою для розрахунків за надані послуги, однак вони також не містять інформації стосовно строку оплати.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи не містять інформації стосовно узгодженого сторонами договору від 30.03.2015 строку виконання зобов?язань за цим договором. Також не містять доказів звернення позивача до відповідача із вимогами про оплату послуг за вказаним договором. За твердженням позивача, він в усній формі звертався до голови сільської ради с. Червоне Єременка С.В. з вимогами про сплату коштів, проте це не підтверджено доказами. Судом також встановлено, що стягнуті за судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2019 кошти були виплачені позивачу 22.05.2019, до набрання вказаним наказом законної сили (до 07.06.2019). Статтею 530 ЦК України передбачено у разі невстановлення строку виконання договору боржником право кредитора вимагати виконання договору у будь-який час. У такому випадку у боржника виникає обов?язок виконати зобов?язання у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі наданих послуг на підставі зазначеного договору, у яких зазначено, що вони є основою для розрахунків між сторонами за надані послуги, складались через значний проміжок часу після фактичного виконання послуг: за квітень 2015 року - у квітні 2016 року, за травень та червень 2015 року - у липні 2016 року. За відсутності погодженого сторонами строку виконання зобов?язань за договором та відсутності доказів пред?явлення вимоги про оплату послуг, суд вважає, що позивачем не доведено факт прострочення виконання зобов?язання за договором від 30.03.2015, а відтак - суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача коштів відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 2228,93 грн.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за договором від 13.07.2015 суд зазначає таке.

Пунктом 3.2.1 додаткової угоди №1 від 13.07.2015 до договору про надання правової допомоги від 13.07.2015 передбачено, що сплата гонорарів, визначених цією угодою, фінансування діяльності та компенсації затрат адвоката здійснюється клієнтом на підставі умов цього договору в наступному порядку: 100 % від належної адвокату виплати не пізніше 20 днів після настання події, що дає право на відповідні виплати (а.с. 37).

Судом встановлено, що 18.04.2016 та 18.07.2016 сторонами договору було складено два акти прийняття наданих юридичних послуг на загальну суму 32719,49 грн., у яких зазначено, що вказані акти є основою для розрахунків між сторонами за надані послуги. Розрахунки не були своєчасно виконані замовником послуг. Зазначене є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України та стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних як відповідальності за прострочення виконання зобов?язання.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК, якою передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання передбачених статтею 625 ЦК сум за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

В позовній заяві позивач ставить питання про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за період з 01.01.2017 по 22.05.2019. До суду звернувся із зазначеним позовом 14 травня 2020 року. Таким чином, підлягають стягненню інфляційні збитки та річні за період 3 роки до моменту звернення до суду з позовом до фактичної виплати коштів, тобто з 13.05.2017 по 21.05.2019. За вказаний період інфляційні збитки становлять 7 109,84 грн., 3% річних - 1990,03 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відносно вимог про стягнення неустойки в сумі 285318,40 грн. суд зазначає таке. Пунктом 4.6 договору від 13.07.2015 передбачена виплата неустойки в розмірі 1% від суми за кожен день прострочки за прострочку клієнтом строків виплати гонорара або інших передбачених договором платежів. 32719,49 грн., у яких зазначено, що вказані акти є основою для розрахунків між сторонами за надані послуги. Розрахунки не були своєчасно виконані замовником послуг, що є підставою для стягнення неустойки.

Враховуючи наявне клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, вимога про стягнення неустойки підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму.

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №554/5207/16-ц.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на положення п. 4.7 договору про надання правової допомоги як на підставу для стягнення коштів в межах трирічного строку.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що на положення цього договору в частині здійснення обумовлених сторонами умов оплати та компенсацій визначається строк позовної давності три роки. Пунктом 3 договору передбачено, що гонорар за правову допомогу, порядок оплати та компенсація затрат визначаються сторонами додатковою угодою №1 до договору. Таким чином, зі змісту договору та додаткової угоди №1 до нього можна зробити висновок про те, що пунктом 4.7 визначена позовна давність лише щодо зобов?язань про оплату та компенсацію витрат та не стосується умов стягнення неустойки, як відповідальності за неналежне виконання зобов?язань за договором.

Таким чином, підлягає стягненню неустойка в межах річного строку звернення до суду з позовом. Позовну заяву було подано до суду 14.05.2020, тому неустойка підлягає стягненню з 13.05.2019 по 21.05.2019, оскільки 22.05.2019 відповідачем була здійснена оплата за надані послуги. Розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2944,75 грн. (32719,49*1%*9 днів).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково у розмірі 4% від заявлених, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 120,45 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 грошову заборгованість у розмірі 12 044,62 грн., у тому числі неустойку за договором від 13 липня 2015 року в сумі 2944,75 грн., інфляційні збитки в сумі 7109,74 грн., 3% річних - 1990,03 грн.

Стягнути з Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 120,45 грн.

В іншій частині вимог відмовити у звязку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, місцезнаходження: вул. Сумська, 167, с. Нижня Сироватка, Сумський район, Сумська область, .

Повний текст рішення в иготовлено 04.05.2022.

Суддя О.О. Ніколаєнко