Справа № 297/968/21
У Х В А Л А

05 травня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

за участю секретаря: Кекерчень М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року у складі судді Левка Т.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг,-

встановив:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом

Позовні вимоги мотивовано тим, що в 2019 році між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг. На виконання умов укладеного договору банк відкрив позивачу поточний рахунок, який обслуговується карткою № НОМЕР_1 . У грудні 2020 року банк заблокував картку позивача. В телефонному режимі позивач зв`язався з працівником банку та дізнався, що його картку заблоковану у зв`язку з шахрайськими діями, вчиненими з використанням картки. Позивачу було запропоновано звернутися до правоохоронних органів. 01 березня 2021 року позивач звернувся до Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області з відповідною заявою, що підтверджується талоном-повідомленням №60 про прийняття заяви та реєстрацію в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за реєстраційним номером 1432. У вищевказаній заяві позивач вказував на незаконність блокування його рахунку, що може свідчити про безпідставне заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на такому рахунку. 01 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати документальне підтвердження (правову підставу), що слугувала блокуванню його рахунку. У відповідь позивач отримав лист, з якого слідує, що банк по суті заданих питань відмовився давати відповідь.

З врахуванням наведеного позивач просив зобов`язати Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк» зняти (скасувати) встановлені для позивача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його поточному рахунку та обслуговуються карткою № НОМЕР_1 , шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку і забезпечення можливості позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами на цьому поточному рахунку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 19 листопада 2021 року в задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявлених вимог, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апелянт в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі просив справу розглянути у його відсутності та відсутності його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Справа на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України розглянута у відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, необхідно виходити із визначень, наведених у ст.2 та у ч.3 ст. 3 ГК України, відповідно до яких під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно із ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Таким чином ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

В обґрунтування заявленого позову і порушення своїх прав позивач ОСОБА_1 вказує, що ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, на виконання умов якого банк відкрив йому поточний рахунок, який обслуговується карткою № НОМЕР_1 . У грудні 2020 року банк, на думку позивача, неправомірно заблокував його картку, а тому просив зобов`язати банк зняти (скасувати) встановлені для позивача ОСОБА_1 обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його поточному рахунку та обслуговуються карткою № НОМЕР_1 , шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку і забезпечення можливості позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами на цьому поточному рахунку.

Матеріалами справи встановлено, що картка клієнта № НОМЕР_1 відкрита до поточного рахунку № НОМЕР_3 фізичної - особи підприємця, що стверджується скрін-шотом робочої сторінки програмного комплексу Банку та Анкетою-заявою про приєднання фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Умов та правил надання банківських послуг від 27.10.2020 року. Про блокування рахунку № НОМЕР_3 , відкритого саме для ФОП, заявляє і сам позивач у доданій до позову заяві, адресованій відділку поліції (а.с.5-6,40-42).

Таким чином з матеріалів справи вбачається наявність спору між позивачем ОСОБА_1 , як фізичною особою підприємцем, та юридичною особою банком щодо виконання умов укладеного договору про надання банківських послуг та розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку позивача, відкритого йому як фізичній особі підприємцю.

Виходячи з наведених обставин, ураховуючи суб`єктний склад, характер спірних правовідносин та правову природу юридичного спору, який виник між сторонами, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції на вищенаведені обставни справи та вимоги закону уваги не звернув, неправомірно розглянув спір в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З врахуванням наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 347, 377, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2022 року.

Головуючий:

Судді: