КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3636/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Верланова С.М., Гуля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Мелехової Оксани Сергіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року про передачу на розгляд до іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури. Просив стягнути з державного бюджету України майнову шкоду в розмірі 1043321,58 грн. та моральну шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до Святошинського районного суду м. Києва. Посилається на порушення норм процесуального права. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що на позов ОСОБА_1 не поширюються правила альтернативної підсудності, визначені ч. 4 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути матеріальну та моральну шкоду, завдану у зв`язку з неповерненням тимчасово вилученого майна, яке було вилучено в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2018 року за № 0000123 в ході проведення обшуку 21.03.2019 року, а саме: грошові кошти в сумі 37 800,00 доларів США. Оскільки ОСОБА_1 в даному кримінальному провадженні не має жодного процесуального статусу, на його позов не поширюються правила альтернативної підсудності, визначені ч. 4 ст. 28 ЦПК України. Виходячи із загальних правил підсудності, визначених ч. 2 ст. 27 ЦПК України, справа підлягає передачі на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково передав справу за позвоом ОСОБА_1 на розгляд іншого суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 4 ст. 28 ЦПК України визначено правило альтернативної підсудності, згідно з яким позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову ОСОБА_1 є відшкодування за рахунок державного бюджету України майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю прокуратури. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує незаконними діями та бездіяльністю прокуратури щодо неповернення йому вилучених в результаті обшуку коштів в сумі 37 800,00 доларів США за наявності ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року, прийнятою за скаргою його адвоката. Судовим рішенням зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора повернути йому вказану суму коштів.

Чинне процесуальне законодавство не пов`язує виникнення права на подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, з наявністю у позивача певного процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на позов ОСОБА_1 не поширюються правила альтернативної підсудності, визначені ч. 4 ст. 28 ЦПК України та передав справу на розгляд до Печерського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідачів.

Враховуючи викладене, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мелехової Оксани Сергіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями прокуратури, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Верланов С.М.

Гуль В.В.