Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/892/21
номер провадження 2/695/259/22

05 травня 2022 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю: секретаря судового засідання Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ФІНРАЙТ», третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ФІНРАЙТ», третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. від 17.02.2021р., що зареєстрований за №1537 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінрайт» кредитної заборгованості на загальну суму 118530.63 грн. та 500 грн. комісії за вчинення виконавчого напису.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що в березні 2021р. йому надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М., з якого він дізнався, що відносно нього було відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого напису нотаріуса від 17.02.2021р. за №1537.
Зі змісту вказаного виконавчого напису позивачем було встановлено, що ТОВ «ФК «Фінрайт» та АТ «Імексбанк» із яким позивач 13.09.2012р. уклав кредитний договір №999-00022872/1, уклали договір за №126 про відступлення права вимоги, на підставі якого ТОВ «ФК «Фінрайт» набуло право вимоги до позивача по кредитному договору №999-00022872/1.
На підставі вказаного відповідач звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса.
Позивач наполягає, що жодних повідомлень, досудових вимог із визначенням суми заборгованості, її розрахунку чи виписок він не отримував.
На думку позивача, нотаріусом належно не перевірено безспірність заборгованості, так відсутній чіткий розрахунок такої заборгованості, а проценти із невідомих підстав нараховувались відповідачем поза межами терміну кредитного договору, при цьому жодних повідомлень позивач від нотаріуса не отримував, більше того, на думку позивача, виконавчий напис нотаріусом було вчинено без урахування імперативних правил обчислення строків давності, тобто поза межами 3-річного терміну.
Вказані обставини свідчать про неналежне з`ясування нотаріусом усіх обставин, зокрема, що підтверджують безспірність заборгованості, а тому, на думку позивача, свідчать про суттєве порушення норм чинного законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом, а тому останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 03.06.2021 р. відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у якому проти задоволення позову заперечував та вказав, що 13.09.2012р. між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №999-00022872/1 про надання кредиту за умовами овердрафту. Отримавши кредитні кошти позивач свої зобов`язання щодо своєчасного та повного їх повернення не виконав в наслідок чого утворилась заборгованість по вказаному кредиту. 31.03.2020р. між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір №126 про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого новим кредитором позивача став ТОВ «ФК «Фінрайт». Відповідач наполягає, що позивач має заборгованість перед відповідачем та ухиляється від виконання своїх обов`язків, а тому відповідач, з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. При цьому нотаріус, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався нормами ст., ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», а також положеннями глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., відповідно до якого, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р., виконавчий напис може бути вчинений на кредитному договорі, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Таким чином посилання позивача на те, що виконавчий напис було вчинено, коли законодавством не було передбачено можливості його вчинення не відповідає дійсності. Крім того нотаріусу були передані усі необхідні документи, що підтверджують наявність заборгованості , а до повноважень нотаріуса не входить обов`язок вирішення спору між кредитором та боржником, а тому перевіривши наявність усіх необхідних документів, перелік яких визначений законодавством, нотаріус зобов`язаний був вчинити виконавчий напис.
Представник позивача, адвокат Пилипенко Р.Б. в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Відповідач належним чином повідомлений про час, місце та суть позовних вимог, що стверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення та відзивом на позовну заяву, що міститься в матеріалах справи, свого представника в судове засідання не направив, будь-яких клопотань до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа по справі: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи заперечень до суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог був повідомлений у порядку встановленому чинним законодавством.
За таких обставин суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи за відсутності учасників справи заочно.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
Із зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса вбачається, що кредитний договір №999-00022872/1 від 13.09.2012р був укладений між позивачем та ПАТ «Імексбанк» та на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 був переданий до ТОВ "Фінансова компанія "Фінрайт.
Вказані обставини стверджуються також доданими до відзиву на позовну заяву копіями доданого договору про відступлення прав вимоги від 31.03.2020р. та договору про надання кредиту від 13.09.2012р.
На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 03.03.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження №64709188.
Заперечуючи проти вказаного виконавчого напису нотаріуса позивач наполягає, що останній був вчинений без належної перевірки наявності безспірної заборгованості, крім того порушені імперативні правила обчислення строків давності такої вимоги, тобто поза межами 3-річного терміну.
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат» ).
Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Як зазначено вище, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку).
Отже, дані обставини повністю спростовують доводи відповідача, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Суд також виходить з того, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Зазначене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц.
Таким чином, вирішуючи вказаний спір, керуючись нормами чинного законодавства та правовими висновками Верховного Суду, суд має врахувати наявність саме безспірної заборгованості, дотримання нотаріусом процедури вчинення нотаріальної дії та обов`язкової умови вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений договір.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
У Постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №361/1488/19 сформульована правова позиція про те, що безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або висловити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно- правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Позивач наполягає, що заборгованість не є безспірною, виконавчий напис вчинено за відсутності нотаріально посвідченого договору, а його самого не повідомляли ні про наявність заборгованості ні про намір вчинення виконавчого напису нотаріуса. Окрім цього розмір заборгованості нарахований безпідставно та не відповідає умова договору.
Ухвалою суду від 01.11.2021 р. Приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича було зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії документів, що слугували підставою для видачі виконавчого напису від 17.02.2021 року № 1537, однак ухвала суду була проігноровано, відповідні копії не надано.
Крім того самим відповідачем жодних доказів належного розміру заборгованості, порядку її нарахування, періоду за який вона виникла, тощо суду надано не було, а матеріали справи такі не містять, хоча відповідач не був позбавлений права на подання таких доказів.
Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, а сам розмір боргу та порядок його нарахування містить істотні протиріччя, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.
Відповідно до правових висновків у Постанові КЦС ВС від 19.03.2021 у справі №750/3781/20, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, суд також має враховувати зазначені вище вимоги ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат» відповідно до якої однією із умов вчинення виконавчого напису нотаріуса є умова, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Сплив трирічного строку є самостійною і достатньою підставою для задоволення позову.
Із копії наданого відповідачем кредитного договору вбачається, що п. 1.3 договору №999-00022872/1 про надання кредиту від 13.09.2012р., дата остаточного повернення овердрафту становить до 12.09.2015р.
Однак, з наданих документів не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
За таких умов суд дійшов до висновку про те, що оскільки, розмір заборгованості належним чином підтверджений не був, встановити дотримання трирічного строку звернення після виникнення права вимоги є неможливим.
Відповідач не надав суду доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису; документів, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису; підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, які необхідні для вчинення виконавчого напису, належного розрахунку заборгованості та дотримання умови щодо трирічного строку звернення після виникнення права вимоги та головне нотаріального посвідчення договору позики.
Відповідно до положень ст., ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем доведено та відповідачем не спростовано порушення встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а при зверненні до суду позивачем не сплачений судовий збір, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,259,263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ФІНРАЙТ», третя особа на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 17.02.2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1537, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «ФІНРАЙТ» суми заборгованості за кредитним договором №999-00022872/1 від 13.09.2012р. в розмірі 118530 грн. 63 коп. та суми сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн.
Реквізити для сплати судового збору:
Рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ч. 4 ст. 287 та ст. 288 ЦПК України до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Середа