Справа № 237/5116/21
Провадження № 2/237/595/22
01.03.22 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:
головуючогосудді Ліпчанського С.М..,
за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та зміну черговості на спадкування, -
До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та зміну черговості на спадкування.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що, 9 квітня 2020 року в книзі реєстрації актів про смерть складено відповідний актовий запис за №148, місце державної реєстрації Мар`їський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .
До дня смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 -дружина. Позивач ОСОБА_1 також проживав разом з дідусем і бабусею. Вели господарство та мали спільний бюджет.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна в тому числі, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 про що в книзі реєстрації актів про народження 22 липня 1992 року зроблено запис за №64, в графі батько - ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 - син спадкодавця, що підтверджується зокрема свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим 11 липня 1969 року, де зазначено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 11 липня 1969 року зроблено відповідний актовий запис за №71, в графі батько - ОСОБА_3 , в графі мати - ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 6 вересня 1966 року одружились.
В силу частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
В силу вимог статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
На підставі частини 2 статті 1259 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно із статтею 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 не був зареєстрований однак проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт родинного зв`язку між сторонами підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 .
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це. подана до нотаріального органу (частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори, однак отримав усну відмову внаслідок того, що відсутні докази його проживання разом зі спадкодавцем та факту прийняття спадщини.
Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України ).
Зокрема у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України ).
Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до «Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у Цивільному процесуальному кодексі України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
В позасудовому порядку встановити факти, що мають юридичне значення та змінити черговість на спадкування неможливо .
Отже, беручи до уваги вищевикладені обставини та надані докази, суд вважає за доцільне встановити факти, що мають юридичне значення та змінити черговість на спадкування і надати позивачу право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 16, 284, 358. 364, 383, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та зміну черговості на спадкування - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення підтверджуючий проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт, що має юридичне значення підтверджуючий прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Змінити черговість на спадкування для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і надати право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 01.03.22 року