Провадження № 2/537/598/2022
Справа № 537/249/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2022 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Должаніци В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
27 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 158666,73 грн., на підставі ст.625 ЦК України за час прострочення виконання зобов`язання 3% річних в розмірі 1123,49 грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 4320,59 грн. та судові витрати на судовий збір в сумі 1641,11 грн.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Від її представника адвоката Бражника Є.М. надійшла письмова заява про розгляд справи без його та позивача участі, зазначив, що позов підтримують в повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та у відповідності до ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 15.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики. За умовами договору ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 191557,00 грн., які зобов`язалася повернути за два роки і чотири місяці, починаючи сплату з березня 2021 року рівними частинами в сумі 7000,00 грн. щомісячно, що підтверджується розпискою. (а.с.5).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
За своєю правовою природою розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною 2 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Позивач визнала, що відповідач ОСОБА_2 несвоєчасно та в меншій сумі погасила заборгованість за договором позики, а саме: 01.04.2021 року в сумі 2998,03 грн. та в сумі 4000,00 грн., 04.05.2021 року в сумі 3972,04 грн. та 1000,00 грн., 17.05.2021 року в сумі 2000,00 грн., 02.06.2021 року в сумі 3050,00 грн., 17.06.2021 року в сумі 3970,00 грн., 19.07.2021 року в сумі 5950,10 грн. В подальшому відповідач припинила повернення заборгованості за договором позики.
У зв`язку з невиконанням позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, 19.10.2021 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_2 вимогу щодо дострокового повернення в повному обсязі несплаченої заборгованості за договором позики в сумі 164616,83 грн. протягом 3-х банківських днів, яку відповідач отримала 23.10.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Позивач визнала, що після отримання вимоги про дострокове повернення заборгованості за договором позики відповідач ОСОБА_2 ще 01.11.2021 року частково сплатила позивачу ОСОБА_1 кошти в сумі 5950,10 грн.
Таким чином, залишок боргу за договором позики станом на 28.04.2022 року становить 158666,73 грн., який відповідач не повернула.
З огляду на наведене, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконала в установлений строк, кошти не повернула, чим порушила права та інтереси позивача, тому суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором позики від 15.02.2021 року в розмірі 158666,73 грн.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Зважаючи на положення ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно стягнути з відповідача за період з 28.10.2021 року по 21.01.2022 року інфляційні втрати в сумі 4320,59 грн. та 3% річних в сумі 1123,49 грн. згідно наданого позивачем розрахунку, який не спростований відповідачем.
З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).
З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на судовий збір в розмірі 1641,11 грн.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.02.2021 року в розмірі 158666 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 73 коп., 3% річних, нараховані за період прострочення зобов`язання з 28.10.2021 року по 21.01.2022 року на суму заборгованості в розмірі 1123 (одна тисяча сто двадцять три) грн. 49 коп., інфляційні втрати в розмірі 4320 (чотири тисячі триста двадцять) грн. 59 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в розмірі 1641 (одна тисяча шістсот сорок одна) грн. 11 коп.
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.02.2001 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.11.1996 року Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складений 03.05.2022 року.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.