Справа № 523/6467/21
Провадження №2/523/293/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" квітня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання - Вовкович І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 850 гривень.

Позовні вимоги обґрунтувані тим, що відповідач ОСОБА_1 21.06.2019 року о 06:00 годині в Одеській області Лиманського району, с. Кошари, з`єднувальний магістральний канал Чорне море - Тилігульський лиман, що в межах Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» (територія природно-заповідного фонду) здійснював лов креветки підсакою (1шт.) без дозвільних документів та незаконно виловив креветку кількістю 850 штук, загальною вагою 1,2 кг.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.09.2019 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, від представника надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено про те, що відповіда ОСОБА_1 21.06.2019 року о 06:00 годині в Одеській області Лиманського району, с. Кошари, з`єднувальний магістральний канал Чорне море - Тилігульський лиман, що в межах Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» (територія природно-заповідного фонду) здійснював лов креветки підсакою (1шт.) без дозвільних документів та незаконно виловив креветку кількістю 850 штук, загальною вагою 1,2 кг.

Своїми незаконним діями відповідач заподіяв природно-заповідному фонду України шкоду у загальному розмірі 850 гривень.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.09.2019 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчинені вони цією особою.

Одним із основних принципів охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища (п.і) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу.

відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» порушення законодавства України про природно-заповідний фонд несуть особи винні:

а) нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду;

б) здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності;

є) перевищенні допустимих хімічних, фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, порушенні вимог наданих дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

ж) псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду та зарезервованих для включення до його складу;

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» підприємства, установи , організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При таких обставинах позовні вимоги Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 66 Конституції України, ст..ст. 3,4,64, 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Держави в особі Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський» (ЄДРРОУ: 21018033, 67500, Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Центральна, 33) шкоду у розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2 481 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2022 року.

Суддя: Аліна С.С.