Справа № 177/1023/20
Провадження № 2/177/19/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2022

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі секретаря Короновської Д.І.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи Жукова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення про прийняття в члени кооперативу та повернення дачної ділянки в користування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що він має дачну ділянку № НОМЕР_1 в Обслуговуючому кооперативі «Садового товариства «ФЛОРЕКС» в с., яку придбав 30.04.2011. З цього періоду він був членом вищезазначеного садового товариства, та справно виконував всі обов`язки, передбачені статутом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС».

Протоколом № 1 від 08.04.2017 року засіданням правління спільно зі старшими вулиць прийнято рішення про прийняття в члени кооперативу ОСОБА_1 на дачну ділянку № 24. Нею нібито надані документи, що ділянка куплена нею. Вказує, що ОСОБА_1 є його колишньою дружиною, шлюб між ними розірвано 28.05.2014 рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, в теперішній час між ними дуже напружені стосунки, а тому спільне користування дачною ділянкою неможливо. Таким чином його фактично позбавлено права користуватися дачною ділянкою та дачним будиночком, що не передбачено умовами діючого статуту.

Вказує, що, самовільне відчуження у нього дачної ділянки № НОМЕР_1 на користь колишньої дружини ОСОБА_1 є незаконним та явно перевищує повноваження голови кооперативу Шаблій В.І., передбачені Статутом.

ОСОБА_3 прийнята в члени кооперативу всупереч п. 3.8 Статуту, відповідно до якого особа, яка приймається у члени кооперативу замість вибувшого (виключеного) з членів кооперативу, зобов`язана внести товариству вступний внесок. ОСОБА_3 було прийнято членом кооперативу не замість вибувшого (виключеного) членом кооперативу, а разом з ним, на вже зайняту ділянку, оскільки заяву про вихід з товариства він не писав, із членів товариства його ніхто не виключав.

Вважає дії відповідача - Обслуговуючого кооперативу «Садівничого товариства «ФЛОРЕКС» незаконними та такими, що порушують його право на користування належною йому, за рішенням відповідача, земельною ділянкою, яку незаконно передано у користування ОСОБА_1 .

Просить суд визнати недійсним рішення членів правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС», оформленого протоколом №1 від 08.04.2017 про прийняття в члени кооперативу на дачну ділянку №24 ОСОБА_1 ; повернути йому в користування дачну ділянку № НОМЕР_1 в Обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС» та стягнути з відповідача на його користь судовий збір і витрати на правничу допомогу.

У зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Суботіної С.А., вказану цивільну справу за результатами повторного автоматичного розподілу відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 та розпорядження керівника апарату Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 35 від 02.08.2021 передано для розгляду судді Строговій Г.Г.

Ухвалою від 06.08.2021 вказана цивільна справа прийнята до провадження суддею Строговою Г.Г. (а.с. 189 Том 1).

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі (а.с.250 Том 1).

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС» - Шаблій В.І. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають. Також просила застосувати строк позовної давності (а.с. 249 Том 1). Будучи раніше присутньою в судовому засіданні вказувала на те, що рішення про вступ ОСОБА_1 в члени кооперативу Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС», прийнято законно та відповідно до статуту ОК «СТ «ФЛОРЕКС».

Третя особа ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. У своїх поясненнях вказували на те, що дачна ділянка № НОМЕР_1 в ОК «СТ «ФЛОРЕКС» дійсно була придбана 30 квітня 2011 року під час шлюбу ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , однак за власні кошти ОСОБА_1 , що підтверджується розпискою попереднього власника дачної ділянки. Отже ОСОБА_1 є співвласником спірної дачної ділянки. Тому, дії відповідача про прийняття її до членів кооперативу відповідають закону та статуту кооперативу. Вважає, що в разі задоволення позовних вимог будуть грубо порушені її права як співвласника нерухомого майна, вимоги позивача надуманими, безпідставними, просила відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, до юрисдикції загальних судів відносяться справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, суди загальної юрисдикції розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Стаття 20 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно господарським судам підвідомчі справи, що виникають із корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Як вбачається позивач ОСОБА_2 , будучи членом ОК «СТ «ФЛОРЕКС», звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення членів правління Обслуговуючого кооперативу «Садівничого товариства «ФЛОРЕКС» щодо прийняття в члени кооперативу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 5 Закону «Про кооперацію», законодавство про кооперацію ґрунтується на нормах Конституції України і ЦК України, цього Закону, інших нормативно-правових актах з питань кооперації .

Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог ГК України, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).

Формою ведення садівництва згідно зі статтею 35 Земельного кодексу України є садівницькі товариства.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року № 97 затверджено Державний класифікатор України «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (далі - КОПФГ).

У КОПФГ було враховано організаційно-правові форми, передбачені на час його прийняття законодавством, а саме: виробничий, обслуговуючий, споживчий кооператив, громадська організація, а такої форми, як садівниче товариство, передбачено не було.

На сьогодні садове товариство згідно з чинним законодавством України може створюватися у двох організаційно-правових формах: як кооператив і як громадська організація.

Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва в межах своїх повноважень надав роз`яснення, зокрема, від 11 жовтня 2004 року № 6978 та від 21 лютого 2006 року № 1339 про порядок реєстрації садівничого (садового) товариства.

21 жовтня 2009 року Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва зробив висновок № 12819, у якому вказав, що садівничі товариства можуть створюватися як об`єднання громадян.

У цих роз`ясненнях визнано, що садівничі товариства є обслуговуючими кооперативами і саме ця організаційно-правова форма більше відповідає меті створення садівничого товариства.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС», , є юридичною особою, організаційно-правова форма: обслуговуючий кооператив, керівником є ОСОБА_6 . Видом діяльності кооперативу є комплексне обслуговування об`єктів (основний) (а.с. 79-82 Том 1). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань з 25.12.2021 керівником Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «ФЛОРЕКС» стала ОСОБА_7 (а.с. 222Том 1).

Згідно зі статтею 2 Закону «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення ними господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 % від загального обороту кооперативу.

Можна стверджувати, що використання для ведення садівництва, городництва та дачного господарства організаційно-правової форми споживчого або обслуговуючого кооперативу як юридичної особи, утвореної фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (стаття 1 Закону України «Про кооперацію), відповідає суті вказаної діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про кооперацію» кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

У статті 3 вказаного Закону зазначено, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (статті 6 цього Закону).

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

У статті 8 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Стаття 12 Закону України «Про кооперацію» перераховує основні права члена кооперативу, серед яких: участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб.

У ч. 1 ст. 98 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що загальні збори членів кооперативу мають право приймати рішення з усіх питань діяльності кооперативу, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

У статті 16 Закону України «Про кооперацію» вказано, що виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу.

Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу.

Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років.

Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу статті 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо).

Відповідно до статті 94 Господарського Кодексу України господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ГК України, корпоративні визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 3 ст. 167 ГК України корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом наведених норм, корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 187/1626/18.

Підстави для закриття провадження у справі визначені ч.1 ст. 255 ЦПК України, відповідно до п. 1 якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однією із позовних вимог у позові заявлено визнання недійсним рішення членів правління ОК «Садівниче товариство «Флорекс» , оформлене протоколом №1 від 908.04.2017 про прийняття в члени кооперативу на дачну ділянку №24 ОСОБА_1

Отже, оскільки спір в цій частині заявлених позовних вимог стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, а відповідно до статті 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають із корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів, то він підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, а отже наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення про прийняття в члени кооперативу.

В силу ч. 2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З метою захисту порушених прав, позивач має право звернутися до господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Флорекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення про прийняття в члени кооперативу та повернення дачної ділянки в частині позовних вимог щодо визнання недійсним рішення про прийняття в члени кооперативу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 10.05.2022.

Суддя Г.Г. Строгова