Справа № 438/1657/21
Провадження № 2/438/111/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 квітня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Слиша А.Т.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «КЕРМО», Бориславська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 28.10.2021 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «КЕРМО», Бориславська державна нотаріальна контора, у якому просила визнати за позивачем право власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 31,7 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Кермо», в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, щодо якої спадкодавцем заповіту не складено. Позивач, як дружина спадкодавця, має право на спадкування в першу чергу за законом і спадщину чоловіка прийняла, так як на час його смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком і не заявляла про відмову від спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом, які би прийняли спадщину ОСОБА_3 , немає. Її донька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла в Польщі 31.07.2000. Син позивачки ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Бориславі. Відповідач у справі донька позивачки ОСОБА_2 не має права на спадкування вказаного гаража, так як після смерті ОСОБА_3 у встановлений Законом строк подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. У вересні 2021 року ОСОБА_2 , як представник позивачки за довіреністю, від імені позивачки звернулась до державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Панкевича Р.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж АДРЕСА_2 у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Кермо». Однак, постановою державного нотаріуса від 23.09.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що не подано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Позивач послалася на положення ст. 1216,-1218, 1258, 1261, 1268-1270, 1273-1275, 1296, 1297 та зазначила, що правовий режим нерухомості визначається датою завершення будівництва - 1977 р., виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до 2004 року. ОСОБА_3 побудував гараж з дотриманням чинного законодавства: йому було виділено земельну ділянку для будівництва гаража, він був членом гаражного автокооперативу «Кермо», заборгованості із внесків у нього не було, отримав дозвіл виконкому Бориславської міської ради на будівництво гаражу, проект гаражу було затверджено головним архітектором м.Борислава. Однак правовстановлюючий документ щодо належності йому гаража за життя не отримав. З цієї причини позивач, як єдиний спадкоємець, не може оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на цей гараж. У володіння та користування спадковим майном (гаражем АДРЕСА_3 ), після смерті чоловіка позивач вступила, так як має ключі від гаражу та користується ним з часу смерті чоловіка.

Ухвалою судді від 02 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 20 січня 2022року.

Ухвалою від 20 січня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання позивач не прибула, її представник адвокат Романський С.І. подав клопотання, в якому просить справу розглянути без його та позивачки участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі.

Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом міського голови м.Борислава Яворського І., у якому Бориславська міська рада повідомляє, що з приводу позову ОСОБА_1 покладається на думку суду, просить справу розглядати без участі представника міської ради.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Бориславської міської громадської організації «Гаражне товариство «Кермо» у судове засідання не прибув. У матеріалах справи міститься лист за підписом голови Бориславської міської громадської організації «Гаражне товариство «Кермо» Яроша М.І., у якому останній просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує.

Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не прибув. На адресу суду надійшов лист за підписом завідувача нотконтори ОСОБА_6 щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 без участі представника Бориславської державної нотаріальної контори; з приводу задоволення позовних вимог покладаються на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Бориславі Львівської області помер чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції (актовий запис за № 384 від 18.09.2006); копією свідоцтва про шлюб позивачки, виданого 20.08.1958.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, щодо якої спадкодавцем заповіту не складено. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як дружина спадкодавця, яка має право на спадкування за законом першої черги, спадщину чоловіка прийняла, так як на час його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним в м.Бориславі Львівської області, і не заявляла про відмову від спадщини.

Інших спадкоємців першої черги за законом, які би прийняли спадщину ОСОБА_3 , немає. Зокрема, донька спадкодавця ОСОБА_3 та позивачки - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла в Польщі 31.07.2000, що стверджується скороченою копією свідоцтва про смерть від 02.08.2000, яке було видано управлінням Цивільного стану в Дубецку підкарпатського воєводства республіки Польща. Крім цього, син спадкодавця ОСОБА_3 та позивачки - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Бориславі Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть, яке було повторно видано 01.09.2021 Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Відповідач ОСОБА_2 (донька спадкодавця ОСОБА_3 та позивачки) після смерті ОСОБА_3 у встановлений Законом строк подала державному нотаріусу заяву про відмову від спадщини.

На частину спадкового майна позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Зокрема, 17.08.2007 в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. на спадкове майно померлого ОСОБА_3 , а саме: на автомобіль марки ВАЗ модель 2121, 1988р.в.; на 28 простих іменних акцій ВАТ «ГАЛЛАК» сумарною вартістю 147 грн; на грошові вклади у філії «Відділення Промінвестбанку» в м.Бориславі Львівської області та у філії - Бориславському відділенні №6308/010 ВАТ «Державний Ощадний банк України, позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1008.

До складу спадщини входить також гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 31,7 кв.м, який розташований на АДРЕСА_1 у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Кермо». При цьому, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування на вказаний гараж.

Зокрема, постановою державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Панкевича Р. від 23.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , на спадкове майно, а саме на вищевказаний гараж, за відсутності правовстановлюючого документу на нього. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду.

Таким чином, предметом позовних вимог є визнання за позивачем права власності на зазначений вище гараж в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

З`ясовуючи питання чи є спірний гараж спадковим майном після смерті ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

При вирішенні позову у вказаній частині суд враховує також позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 № 557/1209/16-ц, згідно з якою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

З огляду на зазначене, правовий режим нерухомості визначається датою завершення будівництва, яка в даному випадку згідно з Технічним паспортом на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 у гаражному товаристві «Кермо» на АДРЕСА_1 , виготовленим 27.01.2021 КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», є 1977 роком.

Чинне на час побудови гаража законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна і виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до 2004 р.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_3 був членом гаражного автокооперативу «Кермо». Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради депутатів трудящих №345 від 07.10.1976 «Про дозвіл громадянам міста на будівництво гаражів і господарських приміщень…» ОСОБА_3 дозволено побудувати гараж розміром 4м х 6м на ділянці індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (а.с.21).

ОСОБА_3 виготовлено Проект гаража для легкового автомобіля; вказаний проект погоджено головним архітектором м.Борислава (а.с.22). Після наданого дозволу ОСОБА_3 у 1977 році побудував гараж загальною площею 31,7 кв.м по АДРЕСА_3 у автокооперативі «Кермо», тепер Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «Кермо».

Факт побудови у 1977 році ОСОБА_3 гаража АДРЕСА_3 у міській громадській організації «Гаражне товариство «Кермо» та відсутності в нього будь-яких майнових зобов`язань перед гаражним товариством, відсутність у ОСОБА_3 будь-яких майнових зобов`язань перед гаражним товариством (повного внесення пайового внеску) підтверджується копією технічного паспорта на гараж (машино-місце), виготовленим 27.01.2021 КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (інвентаризаційна справа 4562) (а.с.23-27) та довідкою від 19.09.2021 голови Бориславської міської громадської організації «Гаражне товариство «Кермо» Яроша М.І. (а.с.29).

Однак, ОСОБА_3 за життя не зареєстрував у Дрогобицькому МБТІ та ЕО збудований ним цегляний гараж по АДРЕСА_3 , не отримав правовстановлюючий документ щодо належності йому зазначеного гаража.

Вартість гаража згідно з довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» №131 від 02.02.2021 становить 19634 грн (а.с.28).

З наведеного вище вбачається, що в спадкодавця існували правові підстави для оформлення права власності на спірний гараж. При цьому на час набуття права власності у спадкодавця на гараж чинне законодавство (1977 рік) не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна. Належний правоустановлюючий документ, що був необхідним на час виникнення права власності на будівлю, ОСОБА_3 за життя не отримав, право власності на спірний гараж № НОМЕР_3 не зареєстроване.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що спірний гараж, який побудований 1977 року, є предметом спадкування та спадкоємець (позивач) обґрунтовано звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, враховуючи неможливість вирішення вказаного питання в нотаріальному порядку (постанова державного нотаріуса від 23.09.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.12.2017 у справі № 589/4268/16-ц).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

З досліджених судом доказів суд приходить до переконання, що вказане нерухоме майно - гараж не є самочинним та самовільним будівництвом, так як відповідний дозвіл видавався уповноваженим на це органом, відповідно до чинного на час побудови законодавства. Чинне на час побудови гаража законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна, відтак суд вважає позовні вимоги доведеними.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на гараж в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_3 .

При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Враховуючи відповідне клопотання позивача суд не вирішує питання щодо стягнення в її користь оплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 31,7 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Кермо», у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Бориславі Львівської області.

Судові витрати покласти на позивача.

Позивач ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач Бориславська міська рада Львівської області - місцезнаходження: Львівська область, м.Борислав, вул.Шевченка, 42, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26181298.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «Кермо» - місцезнаходження: м.Борислав, вул.Дорошенка, 23/30, ідентифікаційний код юридичної особи 34592013.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська державна нотаріальна контора - місцезнаходження: м.Борислав, вул.Дрогобицька, 5, ідентифікаційний код 02899281.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2022 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш