Справа № 185/9535/21
Провадження № 2/185/948/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу державної виконавчої служби у м. Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд : скасувати арешт майна відповідно постанови Ленінського РВ ДВС у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) «про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №880388 з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності, б/н 06.09.2006 видано Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що на сайті «Дія» на його майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , накладено арешт та оголошено заборону найого відчуження АА № 880388. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 880388 від 24.09.2010 накладена Ленінським районним відділом ДВС м. Донецьк ГУЮ. Дана інформація міститься на сайті www.diia.gov.ua, офіційному сайті Міністерства та Комітету цифрової трансформації України. З метою роз`яснення наявності арешту його майна, позивач звернувся до Міністерства юстиції України. У відповідь йому було зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Однак надати інформацію про перебування на виконанні виконавчого провадження в ході якого було накладено арешт та надати копію постанови державного виконавця від 24.10.2010 АА № 880388 не виявляється можливим. За даними АСВП у Ленінському РВ ДВС у м. Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебували виконавчі провадження де позивач був боржником, однак вони або повернуті стягувачу, або закінчені. Крім того позивач зазначив, що в період 2012-2014 роки він повністю погасив борги по виконавчим провадженням і дана інформація має місце в АСВП, однак дані про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. Чому дана інформація не була додана державним виконавцем, йому не відомо. Також згідно відповіді Міністерства юстиції України вказано, що в АСВП наявна інформація про погашення боргу за виконавчим провадженням. Наявність на даний час інформації щодо арешту його мана порушує його право володіння, розпорядження та користування його майном.

Відповідачем надано до суду заперечення на позов, відповідно до змісту якого зазначено, що Ленінський районний відділ ДВС у м. Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) реорганізовано в Донецький відділ ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно даних АСВП на примусовому виконанні Ленінському РВ ДВС м. Донецьк ГТУЮ у Донецькій області перебували виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 : - виконавче провадження № 43015873 з примусового виконання рішення № 02-22/978 від 09.07.2012 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Ленінському районі м. Донецька у розмірі 170,00 грн.; - виконавче провадження № 24268452 з примусового виконання вимоги № 2-11- від 16.09.2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» у розмірі 3348, 50 грн.;- виконавче провадження № 29974809 з примусового виконання вимоги № Ф- 235 від 12.05.2011 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь УПФУ у Ленінському районі м. Донецька у розмірі 1288,80 грн.; - виконавче провадження № 10559834 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1193 від 06.05.2007 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ККП «ДМТМ» у розмірі 1764, 03 грн.; виконавче провадження № 36073306 з примусового виконання судового наказу № 2-н-2220 від 29.07.2011 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ККП «Донецькміськтепломережа» у розмірі 4441,80 грн. Надати будь-яку вичерпну інформацію по даним виконавчим провадженням не уявляється можливим, оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Ленінського районного відділу ДВС м. Донецьк були захоплені в результаті проведення активної фази АТО. Виконавчі провадження, матеріально технічна база та інше майно відділу ДВС знаходиться за місцем їх попередньої реєстрації на непідконтрольній тимчасово України території. Здійснити вивезення майна та виконавчих проваджень не уявляється можливим. ОСОБА_1 до Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) з метою досудового врегулювання спору шляхом сплати наявної заборгованості не звертався. Документи які б підтверджували сплату боргів за вказаними виконавчими провадженнями позивачем не надані, у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні позову.

В судовому засідання позивачпідтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачу на праві приватної власності належить вбудоване приміщення площею 52, 5 кв.м. під магазин промислових товарів на 1 му поверсі житлового будинку літ. А-5 будинку АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач з додатку «Дія» він випадково дізнався про те, що на його майно накладено арешт. Для з`ясування інформації про арешт позивач звернувся до Міністерства юстиції України.

За інформацією Міністерства юстиції України, відповідно до інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що постановою державного виконавця Ленінського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.09.2010 року АА № 880388 внесено обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_1 . Надати інформацію про перебування на виконані виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки матеріально-технічна база, архів, журнали реєстрації вхідної кореспонденції, акти утилізації завершених виконавчих проваджень та документація залишились за попереднім місцем реєстрації відділу. (а.с. 24)

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) позивачу надано відповідь про те, що за даними АСВП у Ленінському районному відділі державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргів. 1)ВП №015873, відкрите 16.04.2014 з виконання рішення Управління ПФУ в Ленінському районі м. Донецьк № 02-22/978 від 09.07.2012, про стягнення штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. на користь Управління ПФУ в Ленінському районі м. Донецьк. 10.11.2014 прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачуна підставі п.9 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) (повторне пред`явлення); 2) ВП№33997791,відкрите22.08.2012,звиконаннярішенняУправління ПФУ в Ленінському районі м. Донецьк № 02-22/978 від 09.07.2012, про стягнення штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. на користь Управління ПФУ в Ленінському районі м. Донецьк. 10.11.2014 прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до. 05.10.2016); 3) ВП№42456934,відкрите12.03.2014,з виконаннянаказу№ 2н-2220/2011 від 29.07.2011, виданого Ленінським районним судом міста Донецьк, про стягнення 25,50 грн. судового збору на користь держави. В Системі наявна інформація про погашення боргу за виконавчим документом, проте відомості про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. 22.05.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.8 ч. 1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016); 4) ВП № 24268452, відкрите 08.02.2011, з виконання виконавчого листа № 2-110 від 13.05.2010, виданого Ленінським районним судом міста Донецьк, про стягнення на користь ПАТ «Стархова компанія АСКО - Донбас Північний» матеріальної шкоди у порядку регресу в розмірі 3047,50 грн., державного мита - 51,00 грн., витрат ІТЗ у розмірі 250,00 гривень. 01.09.2011 винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 28.04.2012 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.2 ч. 1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016); 5) ВП № 32771691, відкрите 24.05.2012, з виконання виконавчого листа № 2-110 від 13.05.2010, виданого Ленінським районним судом міста Донецьк, про стягнення на користь ПАТ «Стархова компанія АСКО - Донбас Північний» матеріальної шкоди у порядку регресу у розмірі 3047,50 грн., державного мита - 51,00 грн., витрат ІТЗ у розмірі 250,00 гривень. 14.04.2014 винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 18.06.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ«Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) (повторне пред`явлення); 6) ВП № 29974809, відкрите 17.11.2011, з виконання вимоги УПФУ у Ленінському районі м. Донецьк № Ф-235 від 12.05.2011, про стягнення 1288,80 грн. на користь УПФУ у Ленінському районі м. Донецьк. 22.10.2013 винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника 22.10.2013 винесено постанову про розшук майна боржника(транспортного засобу).10.11.2014 прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9, ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Документальні підтвердження сплати боргів відсутні. (а.с. 26,27)

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За ч.ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись258, 259, 263, 264, 265 ЦПКУкраїни, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Ленінського районного відділу державної виконавчої служби у м. Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт накладений постановою державного виконавця Ленінського районного відділу державної виконавчої служби міста Донецьк Головного управління юстиції у Донецькій області «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 24.09.2010 року АА № 880388 внесений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме з будинку АДРЕСА_1 , належного позивачу на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 06.09.2006, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Ленінський районний відділ державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , місце знаходження : Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 20.

Суддя С. Г. Юдіна