Справа № 372/173/22
Провадження № 2-з-34/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваксенс Прод» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваксенс Прод» до ОСОБА_1 про стягнення авансу в розмірі 20381230,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваксенс Прод» звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення авансу в розмірі 20381230,17 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

09.05.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваксенс Прод» подало до суду заяву про забезпечення позову.

На обґрунтування даної заяви позивач зазначив, що передав відповідачу за попередніми договорами №№ 1, 2, 3 попередню оплату (аванс) у розмірі 20 064 171, 34 грн., однак відповідач свої зобов`язання з повернення позивачу вказаної суми грошових коштів не виконав.

У той же час, позивач стверджує, що за даними інформаційної системи «Судова влада» станом на 24.02.2022 року існують численні судові провадження з майнових спорів за участю відповідача, якого внесено також до Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, на думку позивача, відповідач може вчиняти дії щодо виведення коштів та наявного в нього майна, що призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення даного позову.

Отже, у поданій заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , у розмірі 20 231 946,75 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову; накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0.2112 га з кадастровим номером :03:025:0034, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.3253 га з кадастровим номером :03:025:0035, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1206 га із кадастровим номером :03:025:0038, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1390 га із кадастровим номером :03:025:0039, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0.1702 га із кадастровим номером :03:025:0041, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , у межах заявлених позовних вимог на суму 20 231 946,75 грн.; заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та органам, які виконують функції державного реєстратора прав (в тому числі нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), зокрема, але не виключно: акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам, нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найму, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0.2112 га з кадастровим номером :03:025:0034, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.3253 га з кадастровим номером :03:025:0035, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1206 га із кадастровим номером :03:025:0038, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1390 га із кадастровим номером :03:025:0039, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1702 га із кадастровим номером :03:025:0041, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, а також вчиняти будь-які інші дії із об`єктами нерухомого майна щодо земельної ділянки площею 0.2112 га з кадастровим номером :03:025:0034, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.3253 га з кадастровим номером :03:025:0035, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1206 га із кадастровим номером :03:025:0038, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1390 га із кадастровим номером :03:025:0039, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0.1702 га із кадастровим номером :03:025:0041, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , у межах заявлених позовних вимог на суму 20 231 946,75 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

Відповідно до пункт1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, зазначені позивачем земельні ділянки, на які останній просив накласти арешт та заборону відчуження, за своєю вартістю можуть значно перевищувати розмір самої заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення в межах даного позову.

У зв`язку з цим запропонований позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належні відповідачу на праві власності п`ять земельних ділянок не відповідає принципу співмірності відносно заявлених позовних вимог.

Більш того, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права найму, оренди та користування цим майном.

Крім того, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статі 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ЦПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову, та які би свідчили про наявність реальних, існуючих обставин та ризиків неможливості або істотного ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що в разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднено чи його виконання у майбутньому взагалі стане неможливим, що дало би змогу визнати доводи заявника обґрунтованими.

По суті, подана заявником заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі.

Жодні докази, які можуть підтвердити припущення позивача щодо зменшення чи зникнення майна відповідача під час розгляду справи, позивачем до суду не подані.

Таким чином, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на невиплату боргу та потенційну неможливість повернення відповідачем грошових коштів не може свідчити про утруднення та/або неможливість виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

При цьому, наявність судових проваджень щодо стягнення з відповідача заборгованості за іншими зобов`язаннями перед іншими суб`єктами господарювання не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 7 статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову та недоведеність належними засобами доказування викладених у ній обставин, у зв`язку з чим дана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваксенс Прод» про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Г. Сташків