ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3281/22 Справа № 199/6499/21 Суддя у 1-й інстанції - АВРАМЕНКО А. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Універсал Банк на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року по справі за позовом акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року акціонерне товариство Універсал Банк звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 01 червня 2020 року позивачем було перераховано на поточний картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 95279,00 грн.. Позивач вважає отримання відповідачкою таких коштів безпідставним, оскільки за наслідками проведеної 01 червня 2020 року в Київському відділенні №5 АТ «Універсал Банк» планової ревізії готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі, сховищі відділення та обліковуються на балансових і позабалансових рахунках, виявлено недостачу готівки в сумі 1435748 грн.. За твердженнями позивача така недостача виникла через шахрайські дії невідомої особи, яка 01 червня 2020 року подзвонила на телефон Київського відділення №5 АТ «Універсал Банк», представилась співробітником підрозділу ІТ-підтримки банку, назвала прізвище одного із співробітників банку та повідомила про необхідність здійснення тестування програмного забезпечення за допомогою касира відділення. Дзвінок було переведено на старшого касира-оператора ОСОБА_2 , яка почала отримувати від зазначеної невстановленої особи вказівки та, будучи впевненою, що працює у програмі в «тестовому режимі», виконувати їх. Таким чином було проведено 30 некоректних (помилкових) операцій на поповнення карткових рахунків клієнтів «Monobank» на загальну суму 1435748 грн.. Серед таких клієнтів виявилась і відповідач, якій на поточний рахунок № НОМЕР_1 (платіжна картка НОМЕР_2 ) переведено грошові кошти двома платежами в загальному розмірі 95279,00 грн.. За викладеними вище обставинами наразі розпочато кримінальне провадження, досудове розслідування якого триває. Відтак, посилаючись на відсутність між сторонами договірних правовідносин, на виконання яких відповідачу позивачем могло б бути здійснено правомірно перерахування наведеної вище суми, саме перерахування коштів на рахунок відповідача здійснено внаслідок помилкових дій касира, введеної в обману невідомим шахраєм.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на користь грошові кошти в розмірі 95279,00 грн..

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Універсал Банк.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності Банком заявлених вимог.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство Універсал Банк посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що внаслідок неналежного переказу на рахунок відповідачки були перераховані кошти, які остання набула без достатньої правової підстави, так як вказані операції відбулись внаслідок шахрайських дій невстановленої особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства Універсал Банк на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ Універсал Банк, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідачка з 27 березня 2018 року є клієнтом Акціонерного товариства «Універсал Банк», користується послугою «Monobank», в зв`язку із чим позивачем відкрито на ім`я відповідачки рахунок № НОМЕР_3 . Дані обставини підтверджуються копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank».

В період з 01 по 02 червня 2020 року комісією у складі посадових осіб позивача проведено ревізію готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі, сховищі та обліковуються на балансових і позабалансових рахунках в Київському відділенні №5 Акціонерного товариства «Універсал Банк».

За наслідками такої ревізії складено акт ревізії цінностей операційної каси від 01 червня 2020 року, відповідно до якого виявлено недостачу готівкових коштів у гривні в загальному розмірі 1435748 грн..

Викладене підтверджується копією відповідного акту, копією видаткового касового ордеру.

30 червня 2020 року комісією посадових осіб позивача на підставі розпорядження голови правління №15-Р від 02 червня 2020 року проведено службове розслідування за вищевказаним виявленим фактом недостачі грошових коштів, за наслідками чого складено відповідний акт.

Згідно висновків у такому акті 01 червня 2020 року недостача готівкових коштів в касі Київського відділення №5 в сумі 1435748 грн. виникла внаслідок шахрайських дій невстановленого чоловіка, які були реалізовані з причини допущених грубих порушень ВНД та посадових інструкцій старшим касиром-операціоністом ОСОБА_2 та директором Київського відділення №5 Башинською С.В. Запропоновано, окрім іншого, вжити заходів щодо судового стягнення з винних зазначених осіб суми недостачі, звернутись до правоохоронних органів з приводу вчиненого кримінального правопорушення. В тексті акту наводиться перелік здійснених внаслідок шахрайських дій операцій із зазначенням дати, часу, суми перерахованих коштів, а також номерів карток, на які такі кошти були перераховані, що зумовило виникнення недостачі на загальну суму 1435748 грн..

02 червня 2020 року Голосіївським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві було порушено кримінальне провадження №0003259 за ст.190 ч.4 КК України за вищевказаним фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами, що підтверджується копією витягу з ЄРДР.

Відповідно до копії виписки по особовому рахунку № НОМЕР_4 01 червня 2020 року було перераховано грошові кошти двома траншами 29879,00 грн. та 65400,00 грн., що підтверджується також і копіями заяв про переказ готівки.

Однак, жоден із вказаних документів не містить посилань на повний номер картки, на яку було перераховано такі кошти.

Крім того, судом встановлено відсутність доказів видачі відповідачці картки з певних номером, який би збігався з одним із тих, що вказані в акті від 30 червня 2020 року за результатами проведеного службового розслідування, саме яким визначено із прив`язкою до номерів карток, а не рахунків, перелік здійснених внаслідок шахрайських дій операцій з перерахування коштів, що призвели до отримання недостачі.

31 липня 2020 року позивачем на адресу відповідачки направлено письмову вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів, однак грошові кошти так і не було повернуто.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Так норми ст.ст.1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. Кондикційний позов вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала. Таким чином кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала або відбулась її трансформація (наприклад, договір, на підставі якого відбулось набуття майна, в подальшому було визнано недійсним; одна особа передала іншій кошти в якості авансу на виконання попереднього договору, однак основний договір в майбутньому так і не було укладено тощо).

Відтак, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав існуючий договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК України, тобто норма даної статті підлягає застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

З наявних матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно відсутні договірні правовідносини, в рамках яких могло б відбутись перерахування коштів позивачем на користь відповідачки за обставин, викладених позивачем у позові та у актах позивача про ревізію цінностей операційної каси, про результати проведеного службового розслідування.

Разом з тим однією з обов`язкових підстав для задоволення даного кондикційного позову є належне доведення позивачем заявленого факту збереження відповідачем за рахунок позивача без достатньої правової підстави майна позивача, а саме перерахуванням за викладених у вказаних актах обставин грошових коштів в розмірі 95279,00 грн., саме на рахунок/картку відповідачки.

Встановивши, що з виписки з особового рахунку відповідачки, копії заяв на переказ готівки неможливо встановити, що такі кошти були перераховані саме з рахунку позивача, а не іншої особи, а також те, що зазначений у виписці номер особового рахунку відповідачки не збігається із тим, що вказаний у її Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг «Monobank», - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність банком заявлених вимог.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказав, що Акт за результатами проведення службового розслідування від 30 червня 2020 року, на даних якого щодо неправомірного перерахування коштів в розмірі суми недостачі базуються твердження позивача про перерахування коштів внаслідок шахрайських дій, в тому числі й на користь відповідачки, містить відомості про проведені операції з перерахування коштів із зазначенням дати, суми перерахування, а також лише номерів карток отримувачів коштів, а не номерів рахунків. Тоді, як матеріали справи не містять жодного доказу, який би дозволяв суду встановити факт видачі відповідачці банківської картки із певним номером та порівняти його із номерами карток, зазначених у вказаному акті.

Доводи апелянта в скарзі про те, що внаслідок неналежного переказу на рахунок відповідачки були перераховані кошти, які остання набула без достатньої правової підстави, так як вказані операції відбулись внаслідок шахрайських дій невстановленої особи, - колегія суддів вважає необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт того, що кошти, вказані у Акті за результатами проведення службового розслідування, були перераховані саме на картку відповідачки.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Зважаючи, що позивачем є юридична особа банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, - зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Універсал Банк залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко