Ухвала

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 757/34950/14-ц

провадження № 61-1611ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бонацького Романа Петровича на постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна набутого в шлюбі.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_2 , в грудні 2014 ОСОБА_3 заявила зустрічний позов про поділ спільного майна набутого в шлюбі з ОСОБА_2 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,25 га; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 446,3 кв.м; нежилі приміщення (групи приміщень № 29) в АДРЕСА_2 , загальною площею 217 кв.м. Поділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно, що є спільною сумісною власністю шляхом визнання: за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину нежилих приміщень (в літ. В) з № 1 по № 6 (групи приміщень 39) загальною площею 45,80 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_3 ; на нежилі приміщення, загальною площею 493,10 кв.м та загальною площею 285,60 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_4 ; автомобілі марки Mercedes-Benz, модель CL 63, кабріолет 2008 року, державний номер НОМЕР_1 та Land Rover, 5 л бензин, державний номер НОМЕР_2 ; за ОСОБА_3 визнано права власності на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 ; 1/2 частину нежилих приміщень (в літ. В) з № 1 по № 6 (групи приміщень 39) загальною площею 45,80 кв.м, розташованих за адресою АДРЕСА_3 ; автомобілі марки Mercedes-Benz, модель ML 350, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 та марки Mercedes-Benz, модель G400DI, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузову НОМЕР_7 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 970 116,90 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Справа переглядалася неодноразово.

Останньою постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Проведено поділ спільного майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнано за кожним із них право власності по 1/2 частині на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 ; житловий будинок, розташований на двох земельних ділянках загальною площею 0,2906 га в АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення № 1, № 2 та № 3 (групи приміщень № 29) загальною площею 211,10 кв.м в АДРЕСА_2 ; нежилі приміщення (в літ. В) з № І по № 6 (групи приміщень № 39) загальною площею 45,80 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ; нежилі приміщення 1-го поверху (в літ. Б), загальною площею 493,10 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; нежилі приміщення (в літ. Б) II та III поверхів загальною площею 285,60 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Виділено ОСОБА_2 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «CL 63» WDBSK70F39 F145526, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 1 036 000 грн, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 518 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 452 750,00 грн грошової компенсації за відчужений ним автомобіль марки «Land Rover», державний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 006 999,50 грн поворотної фінансової допомоги, 57 000,00 грн отриманого доходу від оренди приміщень та 25 900,00 грн отриманого доходу від реалізації товару.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину коштів, які обліковувались на рахунку ОСОБА_2 на час припинення шлюбних відносин, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 , відповідно, 65 248,50 грн та 84 781,50 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 485 058,00 грн, отриманих ОСОБА_3 від оренди нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року залишено без змін.

У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвоката Бонацького Р. П. на постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року.

Відповідно до розпорядження від 08 квітня 2022 року № 443/0/226-22 призначено повторний автоматизований розподіл вказаної касаційної скарги, справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду 26 січня 2022 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки його не було залучено до розгляду справи, тому про ухвалення оскаржуваної постанови йому стало відомо у січні 2022 року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі, що свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, вважаємо за можливе його поновити.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бонацький Р. П., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині та передати справу на новий апеляційний розгляд у скасованій частині.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, провадження № 61?13953св19, від 26 серпня 2021 року у справі № 431/1499/20, провадження № 61-553св21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі міститься клопотання заявника про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини коштів, які обліковувались на рахунку ОСОБА_2 на час припинення шлюбних відносин.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що на виконання оскаржуваного судового рішення видано виконавчий лист, вчиняються дії щодо його примусового виконання, про що надає відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо відкритого виконавчого провадження № 64048793.

Оскільки надані заявником докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень статті 436 ЦПК України не містять достатніх відомостей щодо відкритого виконавчого провадження, зокрема судових рішень, які виконуються, вчинених виконавчих дій, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини коштів, які обліковувались на рахунку ОСОБА_2 на час припинення шлюбних відносин до закінчення його перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бонацького Романа Петровича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Бонацькому Роману Петровичу строк на касаційне оскарження постанови постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/34950/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бонацького Романа Петровича про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини коштів, які обліковувались на рахунку ОСОБА_2 на час припинення шлюбних відносин.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 травня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

Г. І. Усик