Ухвала

05 травня 2022року

м. Київ

справа №365/229/21

провадження № 22-ц/824/7355/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товарства з обмеженою відповідальністю «Скіпщина», треті особи: Селянське (Фермерське) господарство «Сосновий бор», державний реєстратор виконавчого органу Згурівської селищної ради Київської області Тимченко Ольга Василівна про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації договору оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувсядо суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації договору оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 19 квітня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому вказаного рішення.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення позивачем отримано 18 лютого 2022 року, а 24 лютого 2022 року на території України відповідно до указу Президента України №64/2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, у подальшому указом №133/2022 від 26 березня 2022 року продовжено на 30 діб.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України №133/2022 від 26 березня 2022 року також на 30 діб.

04 березня 2022 року видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі просить звільнити позивача від сплати судового збору з підстав того, що у зв`язку з введенням у країні воєнного стану останній втратив роботу та позбавлений можливості сплатити суму судового збору у розмірі 5 448 грн.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, як убачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не надано суду жодних доказів, які б свідчили про його незадовільний майновий стан, який би перешкоджав останньому сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Таким чином, доводи, наведені апелянтом, не дають підстав для задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 448 грн (3 632 грн * 150%) на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2022 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 05 червня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець