Постанова

Іменем України

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 357/7564/19

провадження № 61-6599св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне орендне сільськогосподарськепідприємство

«Сидори»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «ПРОЛІСОК», Фермерське господарство «ДАРИ ЛАНІВ», державний реєстратор Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшина Марина Олександрівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у складі судді Чобіток А. О.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, рішень суду першої та апеляційної інстанцій

У липні 2019 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство

«Сидори» (далі - ПрОСП «Сидори») звернулось до суду з позовом, у якому просило:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22С від 10 гркдня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ПРОЛІСОК» (далі - ФГ «Пролісок»), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:010:0116, загальною площею 1,605 га;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22С від 10 грудня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ДАРИ ЛАНІВ» (далі - ФГ «Дари Ланів»), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:010:0115, загальною площею 1,605 га;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:010:0116, загальною площею 1,605 га, індексний номер: 44604214 від 14 грудня 2018 року 09:08:14 та припинити право оренди ФГ «Пролісок» на земельну ділянку з кадастровим номером :04:010:0116, загальною площею 1,605 га, що виникло на підставі Договору оренди землі № 22С від 10 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Пролісок»;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:010:0115, загальною площею 1,605 га, індексний номер: 44603989 від 14 грудня 2018 року 09:02:23 та припинити право оренди ФГ «Дари Ланів» на земельну ділянку з кадастровим номером :04:010:0115, загальною площею 1,605 га, що виникло на підставі Договору оренди землі № 22С від 10 грудня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Пролісок»;

- витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Пролісок» на користь ПрОСП «Сидори» земельну ділянку з кадастровим номером :04:010:0116, загальною площею 1,605 га, розташовану

у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- витребувати із незаконного володіння та користування ФГ «Дари Ланів» на користь ПрОСП «Сидори» земельну ділянку з кадастровим номером:04:010:0115, загальною площею 1,605 га, розташовану у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- внести зміни до договору оренди землі № б/н від 08 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПрОСП «Сидори».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року позов ПрОСП «Сидори» залишено без задоволення.

16 грудня 2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено додаткове рішення у справі. Заяву представника відповідача, адвоката Марценюк Лесі Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ПрОСП «Сидори» на користь ФГ «Дари Ланів» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Не погодившись з указаними рішеннями суду, позивач оскаржив їх

в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року апеляційну скаргу ПрОСП «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року залишено без руху, встановлено строк на усунення її недоліків.

Роз`яснено заявникові, що він повинен сплатити судовий збір за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 14 407,50 грн, а також сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру, визначивши ціну позову відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна (звіт експертної грошової оцінки), надавши відповідні докази та доплатити судовий збір за кожну з двох вимог майнового характеру з розрахунку 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1,5 % від ціни позову, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), врахувавши залишок сплаченого ним збору за вимоги немайнового характеру. Оскільки позивачем сплачено 17 289,00 грн судового збору, то його залишок, з вирахуванням судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 14 407,50 грн, становить 2 881,50 грн.

24 лютого 2021 року від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. У вказаній заяві зазначено, що в разі, якщо суд не погоджується із визначеною позивачем вартістю спірних земельних ділянок, яка ним визначена на основі нормативно-грошової їх оцінки, то суд має самостійно визначити попередній розмір судового збору та впродовж розгляду справи встановити дійсну вартість майна. Крім того, вартість спірного майна й розмір судового збору, що були визначені позивачем

у позові, були прийняті судом першої інстанції і суд апеляційної інстанції вже має перевірити виключно правильність розрахунку ставки судового збору, здійсненого на базі уже погодженої під час розгляду справи суми. Ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять вимоги про визначення вартості земельних ділянок шляхом проведення експертної грошової оцінки для цілей сплати судового збору. Позивач позбавлений можливості виступити замовником експертної грошової оцінки земельних ділянок, оскільки вони вибули із його законного володіння та користування

і наразі перебувають у інших осіб, а тому фізично не в змозі забезпечити доступ до майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року апеляційні скарги ПрОСП «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року визнано неподаними та повернуто заявникові у зв`язку

з невиконанням вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року.

Апеляційний суд виходив із того, що ПрОСП «Сидори» не сплачено у повному обсязі, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2021 року, судовий збір за подання апеляційної скарги у частині майнової вимоги відповідно до ставки за вимогу майнового характеру із розрахунку 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1,5 % від ціни позову, виходячи із суми експертної грошової оцінки спірного майна.

Аргументи учасників справи

У квітні 2021 року ПрОСП «Сидори» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд протиправно зобов`язав ПрОСП «Сидори» визначити вартість земельних ділянок шляхом проведення експертної грошової оцінки, оскільки ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять такої вимоги. Натомість суд мав самостійно визначити попередній розмір судового збору та впродовж розгляду справи встановити дійсну вартість майна. Позивач позбавлений можливості виступити замовником експертної грошової оцінки земельних ділянок, оскільки вони вибули із його законного володіння та користування та наразі перебувають у інших осіб.

У квітні 2021 року від ФГ «ПРОЛІСОК» і ФГ «ДАРИ ЛАНІВ» до Верховного Суду надійшов відзивна касаційну скаргу, у якому просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки вимоги апеляційного суду щодо проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок відповідають вимогам закону.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції

у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів (частина третя статті 34 ЦПК України).

Згідно з частиною шостою статті 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів

з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі

№ 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20)зроблено висновок, що

«з 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово. За змістом частини шостої статті 357 ЦПК Українина стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений

у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у Главі 3 розділу

І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів».

За таких обставин суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права одноособово постановив ухвалу від 18 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги ПрОСП «Сидори».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року скасувати.

Справу № 357/7564/19 передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат