Справа № 683/3796/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3796/21, 2/683/306/2022 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 39/100 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв. м, кухні з паливною (2-2) площею 7,2 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 20,3 кв. м, житлової кімнати (2-4) площею 15,8 кв. м, вбиральні (2-5) площею 1,6 кв. м, а також господарських будівель та споруд: погріб «В», хлів «В1», гараж «Г», хлів «Е»; визнати за нею право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши її право спільної часткової власності на 39/100 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй на праві власності належить 39/100 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинковолодіння є ОСОБА_2 .

Земельні ділянки з кадастровими номерами :06:001:4128 та :06:001:5128, на яких розташована належна їй частина житлового будинку, перебувають у її власності на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою 22 лютого 2017 року, зареєстровані в реєстрі відповідно за №1-210 та №1-211.

Вказує, що будинковолодіння поділено на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї, частини будинку відокремлені стіною, мають окремі виходи і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. Тому, на підставі ч.1 ст.364 ЦК України просить виділити в натурі належну їй частку у праві спільної часткової власності на спірне будинковолодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши її право спільної часткової власності на 39/100 частину цього будинковолодіння.

В підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 39/100 частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого по АДРЕСА_1 .

Власником іншої частини зазначеного будинковолодіння є ОСОБА_2 , яка своє право на виділ належної їй частки в окремий об`єкт нерухомого майна реалізувала й на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2022 року (справа №683/3798/21, 2/683/307/2022), яке набрало законної сили, їй виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 61/100 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , визнано за нею право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майно та припинено право спільної часткової власності на 61/100 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що належна ОСОБА_1 частка будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складається із приміщень житлового будинку загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв. м, кухні з паливною (2-2) площею 7,2 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 20,3 кв. м, житлової кімнати (2-4) площею 15,8 кв. м, вбиральні (2-5) площею 1,6 кв. м, а також господарських будівель та споруд: погріб «В», хлів «В1», гараж «Г», хлів «Е».

Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 .

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою 22 лютого 2017 року, зареєстровано в реєстрі за №1-210; свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою 22 лютого 2017 року, зареєстровано в реєстрі за №1-211; свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Старокостянтинівської державною нотаріальною конторою 22 лютого 2017 року, зареєстровано в реєстрі за №1-212, згідно якого ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна свого чоловіка ОСОБА_3 , а саме 39/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 ; технічним паспортом, виготовленим 27 грудня 2016 року Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; копією рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2022 року (справа №683/3798/21, 2/683/307/2022) яким ОСОБА_2 виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна 61/100 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , визнано за нею право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майно та припинено право спільної часткової власності на 61/100 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.

Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`ясень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно висновку КП «Старокостянтинівське міське БТІ» №3 від 13 грудня 2021 року щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками домоволодіння по АДРЕСА_1 може бути поділено на два самостійні об`єкти нерухомого майна, із присвоєнням окремих адрес, зокрема, ОСОБА_1 житловий будинок (А-І) загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м з житловою прибудовою (А1-1) та прибудовою (а), ганок (1), що включають в себе приміщення площами 9,4 кв. м коридор (2-1); 7,2 кв. м кухня з паливною (2-2); 20,3 кв. м житлова кімната (2-3); 15,8 кв. м житлова кімната (2-4); 1,6 кв. м вбиральня (2-5), а також господарські будівлі та споруди: погріб (В) площею 16,6 кв. м; хлів (В1) площею 5,8 кв. м; гараж (Г) площею 20,5 кв. м; хлів (Е) площею 19,3 кв. м.

Оскільки виділ належної позивачці частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна їй частина будинковолодіння є відокремленою,

має свій вхід та комунікації, а також враховуючи, що інший співвласник уже виділив належну йому частину у спірному будинковолодінні в окремий об`єкт нерухомого майна, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_1 39/100 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв. м, кухні з паливною (2-2) площею 7,2 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 20,3 кв. м, житлової кімнати (2-4) площею 15,8 кв. м, вбиральні (2-5) площею 1,6 кв. м, а також господарських будівель та споруд: погріб «В», хлів «В1», гараж «Г», хлів «Е».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв. м, кухні з паливною (2-2) площею 7,2 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 20,3 кв. м, житлової кімнати (2-4) площею 15,8 кв. м, вбиральні (2-5) площею 1,6 кв. м, а також господарських будівель та споруд: погріб «В», хлів «В1», гараж «Г», хлів «Е»

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 39/100 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 21 лютого 2022 року.

Суддя: