Справа 206/5753/21
Провадження 2/206/295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Приступко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 травня 1996 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюби вони мають дітей, зокрема, двох неповнолітніх - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останніх чотирьох років, через постійні конфлікти та суперечки, сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінці призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Ведення спільного сімейного господарства та сумісне проживання припинено, ОСОБА_1 переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, 26 квітня 2022 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 26 квітня 2022 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що визнає позовні вимоги.

Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду.

Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 травня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, після укладання шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_1 », про що зроблено відповідний актовий запис № 296, видано свідоцтво серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 відповідно (а. с. 9-10).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки.

Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), зареєстрований 18 травня 1996 року Відділом реєстрації актів громадського стану Виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 296 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), сплачений судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук