Справа № 2-428/11
Провадження № 4-с/161/27/22
У Х В А Л А

04 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою.

Скаргу мотивує тим, що 05.08.2011 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Іщенко Г.С. було винесено постанову про арешт рухомого та всього майна боржника в межах суми боргу 119009,59 грн. у виконавчому провадженні № 28011801. Зазначене виконавче провадження відкрите на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/1107/82/37069 від 26.07.2007.

Вказує, що усі зобов`язання за кредитним договором нею виконані повністю.31.01.2022 вона звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) із заявою про закриття виконавчого провадження та зняття арешту. 21.03.2022 нею було отримано відповідь про відмову у знятті арешту та зазначено, що 21.03.2022 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зазначає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння її майном.

Посилаючись на викладене, просить суд визнати бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) щодо не зняття арешту, накладеного на її майно в межах виконавчого провадження № 28011801 неправомірними та зобов`язати зняти арешт накладений на майно в межах виконавчого провадження № 28011801.

Ухвалою судді від 07.04.2022 відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду.

До початку розгляду скарги від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, подану скаргу підтримує та просить задовольнити з наведених у ній підстав.

Представника суб`єкта оскарження подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення скарги покладався на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2011 у цивільній справі №2-428/11, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 117712,47 грн. заборгованості за кредитним договором та по 588,56 грн. судового збору, по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Іщенко Г.С. від 05.08.2011 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми боргу 119009,59 грн., реєстраційний номер обтяження 11471941.

Судом встановлено, що на виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку, перебувало виконавче провадження ВП № 28011801, державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на той час) було винесено постанову від 26.12.2011 про повернення виконавчого документа стягувачу. Повторно даний виконавчий документ на виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надходив та станом на 21.03.2022 на виконанні не перебуває.

31.01.2022 скаржник звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із заявою про закриття виконавчого провадження та зняття арешту.

21.03.2022 скаржник отримала лист від 21.03.2022 № 28011801 Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відмову у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , який обґрунтований тим, що арешт з майна може бути знятий у разі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, згідно примусового виконання виконавчого листа № 2-428 від 30.03.2011 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в розмірі 119009,59 грн. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Cкарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

До подібного за змістом висновку стосовно підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку, що передбачений розділом VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, здійснення за ним провадження.

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору з боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, зважаючи на поведінку державного виконавця, який не здійснює виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, чим підтвердив відсутність з боку держави майнових претензій до боржника, а також відсутність будь-яких претензій з боку стягувача, суд дійшов висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арешту на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 28011801.

Зобов`язати уповноважену особу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 28011801.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта