Справа № 523/3843/22
Провадження №4-с/523/60/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в особі представника Албул Володимира Сергійовича на дії та постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П., боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в особі представника Албул Володимира Сергійовича звернулося до суду з скаргою на дії та постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П., боржник ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що 11.05.2021 року Суворовським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ по справі № 523/2736/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі - TOB «ООЕК») заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 8111,00 грн., З % річних в розмірі 237,72 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 393,52, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 227,00 грн.

04.06.2021р. зазначений судовий наказ був направлений на примусове виконання до Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Другий Малиновський ВДВС).

04.06.2021 р. державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним судовим наказом.

11.06.2021 державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника ОСОБА_1

22.02.2022 року на адресу ТОВ «ООЕК» надійшла постанова державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. ВП№ 65700166 від 28.12.2021 року про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з неможливістю встановити місце проживання та перебування боржника, та не виявленням майна, на яке можливо звернути стягнення.

За аналізом вищевказаної постанови ТОВ «ООЕК» вважає постанову державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. ВП№ 65700166 від 28.12.2021 року про повернення виконавчого документа стягувану неправомірною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вона суперечить ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 28, п. 2, 3 ст. 37, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в Албул Володимир Сергійович подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представники Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П., боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких письмових заяв до суду не подавали.

Судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

11.05.2021 року Суворовським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ по справі № 523/2736/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі - TOB «ООЕК») заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 8111,00 грн., 3 % річних в розмірі 237,72 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 393,52, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 227,00 грн.

04.06.2021 р. зазначений судовий наказ був направлений на примусове виконання до Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Другий Малиновський ВДВС).

04.06.2021 р. державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним судовим наказом.

державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. було винесено постанову про арешт коштів та майна боржника ОСОБА_1

11.06.2021 року на адресу ТОВ «ООЕК» надійшла постанова державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. ВП№ 65700166 від 28.12.2021 року про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з неможливістю встановити місце проживання та перебування боржника, та не виявленням майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон), визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) вказано, що «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупепеджено, ефективно. своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 10 Закону є:

1.звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2.звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3.вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4.заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5.інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, що передбачено ч. 1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження».

В ст. 48 Закону зазначається, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Також виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувану у випадку відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Державний виконавець у постанові про повернення виконавчого документу вказує на те, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржника та його майна, належного до стягнення, за адресою вказаною у виконавчому документі не виявлено. Однак, які саме дії були здійснені державним виконавцем щодо розшуку такого майна, не зрозуміло, оскільки у вищезазначеній постанові старшим державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. не було зазначено жодних заходів, проведених з метою стягнення заборгованості з боржника та виконання рішення суду.

Таким чином, державний виконавець Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. повинна була, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 18. ст. 48, ч. 2 ст. 56 Закону, неодноразово перевіряти наявність рахунків, нерухомого та рухомого майна, доходів боржника ОСОБА_1 , та звернути стягнення на наявні кошти або майно, шляхом накладення арешту, вилучення та примусової реалізації.

Однак, не зважаючи на приписи Закону, державний виконавець не перевірив належним чином наявність майна у власності боржника та безпідставно повернув виконавчий документ ТОВ«ООЕК» не використавши всі надані Законом можливості для його примусового виконання.

Так за час примусового виконання вищевказаного наказу Суворовського районного суду міста Одеси, боржником було самостійно сплачено 4500,00 грн. та залишок боргу станом на теперішній час складає: заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3611,00 грн., 3 % річних в розмірі 237,72 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 393,52, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 227,00 грн., що свідчить про наявність у боржника грошових коштів, якими останній здійснює оплату, які повинні були бути встановленими державним виконавцем.

Разом з тим, зазначення у постанові інформації про неможливість встановлення місцезнаходження боржника є хибною, оскільки боржник продовжує споживати електричну енергію за адресою, зазначеною в судовому наказі.

Таким чином, не зважаючи на приписи Закону, державний виконавець Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П. безпідставно прийняла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП№ 65700166 від 28.12.2021 року, не вчинивши усіх можливих та належних виконавчих дій, передбачених законом, а саме:

1.не перевірено наявність рахунків боржника в усіх банківських установах, які здійснюють фінансову діяльність на території України ;

2.не встановлено інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в найм (оренду) індивідуальних банківських сейфів;

3.не встановлено майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб;

4.державний виконавець не звернувся з поданням до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду;

5.державний виконавець не звернувся до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника;

6.не направлено запити до відповідних органів для отримання інформації щодо наявності у боржника цінних паперів, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами тощо;

7.не вирішено питання про притягнення боржника до адміністративної відповідальності за невиконання боржником законних вимог державного виконавця;

8.не вжито заходів для застосування приводу боржника;

9.не отримано інформації щодо перебування/неперебування боржника на обліку в Пенсійному фонді України.

Також, наявність обставин, зазначених у пункті 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та які стали підставою для повернення виконавчого документа, не підтверджено матеріалами з виконавчого провадження, а саме: відсутні систематичні відповіді ДФС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб; відповіді Пенсійного фонду України року про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи,- інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту; акт державного виконавця про те, що за місцем реєстрації майна в рахунок погашення заборгованості не виявлено.

Згідно з абз. 2 п. 1 розділу II «Інструкції з організації примусового виконання рішень», яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.01.2021р. по справі №619/562/18.

З огляду на те, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець діяв з порушенням вказаного Закону, при цьому прийняв неправомірне рішення про повернення виконавчого документа №523/2736/21, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, яке повинно бути виконане.

Дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Через невиконання державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Гуйван А.П, норм Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ Суворовським районного суду міста Одеси №523/2736/21 від 11.05.2021 року досі не виконаний, що порушує законні права та інтереси TOB «ООЕК».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністюдержавного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої службиабо приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в особі представника Албул Володимира Сергійовича на дії та постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Гуйван А.П., боржник ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) Гуйван А.П. щодо неналежної перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні ВП № 65700166.

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гуйван А.П. ВП № 65700166 від 28.12.2021 року про повернення виконавчого документа стягувану.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Складено та підписано 10.05.2022