справа №175/247/22
провадження №2/175/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.

з участю секретаря Кульпіна Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та законом.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заяву в якій проти позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна О.С. у судове засідання не з`явилась, відповідних заяв та клопотань не надала, про час та дату повідомлялась належним чином.

Повно та всебічно вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11 травня 2021 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть, актовий запис №1290 (а.с. 16).

На момент смерті ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений 23 серпня 2018 року державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Дудіною О.С., зареєстрований у реєстрі під №4-428, відповідно до якого ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем всього майна померлого, після смерті якого була заведена спадкова справа № 27/2021.

22 вересня 2021 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом (а.с. 12), в подальшому на підставі цієї заяви, 6 грудня 2021 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого вона стала спадкоємцем належного померлому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майна, а саме 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло (б/н), виданого 14 вересня 1998 року Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, згідно з розпорядженням від 14 вересня 1998 року за №3/2544-98, зараєстрованого міжміським бюро технічної інвентарізації та записано в реєстрову книгу за № 448п-643-197. Відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за №9087.

Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 62070151 від 06 грудня 2021 року.

Разом з цим, до спадкового майна після смерті ОСОБА_3 також входять готівкові грошові кошти у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, які останній накопичував на протязі життя та зберігав за місцем свого проживання, ОСОБА_1 повторно звернулась до нотаріуса 08 грудня 2021 року із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що позивачем не було надано оригіналів документів, відповідно до п. 7 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, які би підвереджували існування права спадкодавця на спадкове майно грошові кошти.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином своїх прав та отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді готівкових грошових коштів в розмірі 15 000 доларів США після смерті ОСОБА_3 , була вимушена звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Одним із видів речей згідно із ст. ст. 179, 184, 192 ЦК України є грошові кошти, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Згідно із п. 23 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадежння.

Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту-визнання права.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази ї, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 77-81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на готівкові кошти у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Г. Васюченко