П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Київ

Справа № 758/13389/21

Провадження № 22-ц/824/3268/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у складі судді Скрипник О. Г. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В ИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до

ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов мотивувала тим, що 11 листопада 2020 року між сторонами було укладено шлюб. З 24 травня 2021 року відповідач покинув позивачку, яка на той час була вагітна. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_7 , яка проживає разом з позивачкою.

Судовим наказом від 11 серпня 2021 року, виданим Подільським районним судом міста Києва у справі № 758/9242/21, стягнуто з ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_8 , аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 вказувала, що вона є безробітною, отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн.

ОСОБА_5 просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частки усіх видів його заробітку щомісячно, та не менше п?яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого відповідно до законодавства України, з моменту подання позовної заяви і по 30 травня 2024 року.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Доводи інших учасників справи

У жовтні 2021 року ОСОБА_9 подав до Подільського районного судуміста Києва відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить стягнути з нього на користь позивача ј частку від його заробітку щомісячно з моменту подання позовної заяви і до

30 травня 2024 року включно.

Відзив мотивовано тим, що відповідач є студентом, має середній заробіток у розмірі 10 500,00 грн, сплачує аліменти на дитину у розмірі 2 400,00 грн та не може оплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі більшому ніж 1/4 частки від його заробітку.

Додаткові аргументи сторони позивача

У листопаді 2021 року ОСОБА_5 подала до суду відповідь на відзив, у якому просить позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року, з урахуванням ухвали Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2022 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання дружини, ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з дня подачі позову - 22 вересня 2021 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів суд вважав обґрунтованим та таким, який визначений згідно з принципами справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи. Позивачем не доведена можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

16 грудня2021 року ОСОБА_5 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить частково скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку щомісячно, однак не менше п?яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого відповідно до законодавства України, з моменту подання позовної заяви і по 30 травня 2024 року включно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано доказів слати аліментів в розмірі 2 400,00 грн, оскільки судовий наказ позивачкою до виконання щене пред?являвся. Заявниця вказує, що відповідач є молодою тапрацездатною особою, а тому спроможний платити аліменти.На думку заявника висновок суду про визначення розміру аліментів не більше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб не дасть змоги позивачці належним чином задовільнити свої мінімальні потреби.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року витребувано з Подільського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 758/13389/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

28 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 758/13389/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Заявнику необхідно було надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року, заявником надано клопотання про поновлення строкуна апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки справа в силу закону є малозначною (пункт 3 частина шоста стаття 19 ЦПК України).

Доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 11 листопада 2020 року між сторонами було укладено шлюб.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 , відповідач є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом із матір`ю - позивачем по справі. Позивач на даний час займається доглядом за дитиною та доходів, крім соціальної допомоги на дитину не має.

Судовим наказом від 11 серпня 2021 року, виданим Подільським районним судом міста Києва у справі № 758/9242/21, стягнуто з ОСОБА_10 аліменти на користь ОСОБА_13 на утримання дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки від 25 жовтня 2021 року № б/н ОСОБА_9 є студентом денної форми навчання, ІІІ курсу Навчально-наукового інституту права імені князя Володимира Великого. Термін навчання становить з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2023 року (а. с. 29).

ОСОБА_9 працює сторожем у Комунальному підприємстві «Інформатика з 02 липня 2021 року. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2021 року за винятком утримань становить 33 680,75 грн (а. с. 30).

На час розгляду справи шлюб між сторонами не розірваний, дитина проживає разом з матір`ю.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 75 СК Українидружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

При перевірці матеріалів справи, Київський апеляційним судом установлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з матір? ОСОБА_14 та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_9 є студентом денної форми навчання, ІІІ курсу Навчально-наукового інституту права імені князя Володимира Великого, працює сторожем у КП «Інформатика», загальна сума доходу за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2021 року за винятком утримань становить 33 680,75 грн, має обов?язок щодо сплати аліментів на дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного вікущомісячно, починаючи з 06 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Вирішуючи спір, апеляційний суд дійшов висновку проте, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно з принципами справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи.

З огляду на наведене, та наявністю правових підстав для покладення на

ОСОБА_6 обов?язку щодо спати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Аргументи заявника про те, що відповідачем не надано доказів слати аліментів в розмірі 2 400,00 грн, оскільки судовий наказ позивачкою до виконання ще не пред?являвся є безпідставними, оскільки судовий наказ є різновидом судового рішення, який є чинним та нескасований, а відтак підтверджує наявність у ОСОБА_6 обов?язку щодо сплати аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному судовим наказом. Пред?явлення чи не пред?явлення судового наказу до виконання є правом стягувача.

Також є безпідставними аргументи заявника про те, що висновок суду про визначення розміру аліментів не більше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб не дасть змоги позивачці належним чином задовільнити свої мінімальні потреби, оскільки визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини, судом було враховано можливість та матеріальне становище відповідача щодо сплати аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб з огляду на таке.

Частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на

2021 рік» з 01 липня 2021 року установлено розмір прожиткового мінімум для працездатної особи у сумі 2 379,00 грн.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано визначив мінімальний розмір аліментів у сумі 2 379,00 грн, що на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідає установленому Законом розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від

18 липня 2006 року).

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від

08 листопада 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна