Ухвала
29 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 442/1742/21
провадження № 61-18198ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району), Військової частини НОМЕР_1 про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї постійним житлом,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району), Військової частини НОМЕР_1 про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї постійним житлом.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2021 року позову задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та членами його сім`ї, які проживають та зареєстровані разом з ним, право на виключення з числа службового житла двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення його родини постійним житлом. Зобов`язано Самбірську квартирно-експлуатаційну частину (району) подати до Дрогобицької міської ради Львівської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року апеляційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) залишено без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2021 року без змін.
06 листопада 2021 року Самбірська квартирно-експлуатаційна частина (району), із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) щодо зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 389 цього Кодексу, та несплати судового збору.
Як випливає з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 26 листопада 2021 року надіслано заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено 09 грудня 2021 року. Строк виконання ухвали сплив 19 грудня 2021 року.
Станом на 29 квітня 2022 року заявник вказані в ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2021 року недоліки не усунув, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження матеріалів на виконання ухвали, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Тому касаційна скарга Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко