Справа № 345/1537/21
Провадження № 22-з/4808/27/22
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О.І.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
27 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,
за участю секретаря Петріва Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яцківа Миколи Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - орган опіки та піклування Калуської міської ради в особі Служби у справах дітей Калуської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 27 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - орган опіки та піклування Калуської міської ради в особі Служби у справах дітей Калуської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за договором відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №106/КВ-07 від 24 липня 2007 року з врахуванням індексу інфляції у розмірі 1 270 889, 39 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 вартістю 1 270 889, 39 грн шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про іпотеку».

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , представника ОСОБА_1 адвоката Яцківа М.В. задоволено. Рішення Калуського міськрайонного суду від 27 жовтня 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

11 квітня 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Яцківим М.В. засобами поштового зв`язку подано заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про розгляд питання в судовому засіданні, необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня. Разом з тим копію заяви було направлено іншим сторонам та роз`яснено право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь заявника судових витрат.

Правом на подання такого заперечення ОСОБА_2 та його адвокат Гавриленко В.Г. не скористались.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у з`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»,детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Представником ОСОБА_1 у судовому засіданні 06 квітня 2022 року заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції та те, що докази понесення позивачем судових витрат будуть надані в порядку статті 141 ЦПК України.

Отже клопотання про розподіл цих судових витрат не було вирішено під час перегляду справи апеляційним судом.

Протягом п`яти днів після ухвалення постанови представником апелянта подано докази, що підтверджують такі витрати, зокрема копії договору № 1 про надання професійної правничої допомоги, укладеного 18 червня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Яцківим М.В., додатку №1 до договору від 18 червня 2021 року, додаткової угоди № 1 від 29 грудня 2021 року, актів приймання-передачі наданих послуг від 05 листопада 2021 року та 06 квітня 2022 року, оригінали квитанцій від 29 грудня 2021 року та 07 квітня 2022 року про оплату ОСОБА_1 адвокату Яцківу М.В. 8 500,00 грн за надання правничої допомоги. З огляду на це просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 8 500,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги у суді першої та апеляційної інстанцій.

В матеріалах справи також містяться ордери, видані на підставі договору про надання правничої допомоги від 18 червня 2021 року, згідно яких адвокат Яцків М.В. уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 в Калуському міскрайонному та Івано-Франківському апеляційному судах (а.с. 97, 180 т.1.)

Зі змісту цих доказів вбачається, що правнича допомога ОСОБА_1 при розгляді справи в суді першої інстанції полягала в ознайомленні з матеріалами справи, вивченні судової практики, формуванні правової позиції; підготовці та поданні до суду клопотань про витребування доказів, долучення доказів, звільнення від сплати судових витрат; підготовці та поданні адвокатських запитів до Калуського міськрайонного ВДВС та Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області; участі у судових засіданнях 14 липня, 02 серпня та 27 жовтня 2021 року; отриманні судового рішення. Загальна вартість наданих послуг становила 3 500,00 грн.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 06 квітня 2022 року встановлено, що адвокат Яцківа М.В. надав апелянту наступні правничі послуги: підготовка та подання апеляційної скарги вартістю 2 000,00 грн; подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, підготовка письмових пояснень по справі, участь в судових засіданнях 02.02, 23.02, 16.03 та 06.04.2022 року, що складає разом 3 000,00 грн. А всього вартість послуг, визначених в акті, становить 5 000,00 грн, які клієнт зобов`язувався оплатити у строки, встановлені договором.

Як вбачається з квитанцій, ОСОБА_1 оплатив адвокату Яцківу М.В. 3 500,00 грн 29 грудня 2021 року та 5 000,00 грн 07 квітня 2022 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 06 квітня 2022 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником апелянта заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом Яцківим В.М., апеляційний суд враховує відсутність заперечення ОСОБА_2 та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а відтак неспростованість неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для апелянта.

Оскільки апеляційна скарга задоволена то відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката на користь апелянта підлягають стягненню з ОСОБА_2 повністю в розмірі 8 500,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката Яцківа М.В. та прийняття додаткової постанови відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яцківа Миколи Васильовича задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень) на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст додаткової постанови виготовлено 27 квітня 2022 року