Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2022 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Перший Український міжнародний банк, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у грудні 2021 року позивач дізнався про те, що приватним виконавцем Павелків Т.Л. здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., про звернення стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Оскільки, позивач будь-яких невиконаних зобов`язань перед третіми особами не мав, до цього часу не отримував жодних повідомлень чи вимог про погашення заборгованості, про існування якої йому фактично нічого не було відомо, тому вирішив звернутись за правовою допомогою, з метою захисту своїх порушених прав.

У подальшому, у відповідь на адвокатський запит адвоката Руднічука Д.В., в інтересах позивача, від приватного виконавця було отримано матеріали виконавчого провадження № 56585644, які окрім іншого містили виконавчий напис приватного нотаріуса, вчинений 10.05.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 3663, документи, що стали підставою для вчинення виконавчого напису.

Зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом є п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, згідно якого для одержання виконавчого напису нотаріусу додаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В даному разі спірний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору № GP-6039251 від 12.02.2014 року, що нібито був укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ Перший Український міжнародний банк, якого позивач ніколи не підписував.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за договором настав та боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 26.04.2017 року по 26.04.2018 року. Сума заборгованості становить 29106,43 грн, що складається в тому числі з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 14421,20 грн; простроченої заборгованості за комісією - 12001,84 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2683,39 грн.

11.06.2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису, на підставі заяви відповідача про примусове виконання рішення.

В даному разі зі змісту оскаржуваного напису нотаріуса вбачається, що кредитний договір укладено з позивачем у лютому 2014 року, а виконавчий напис було вчинено у травні 2018 року, тобто більш як через 3 роки після дати укладення кредитного договору, що свідчить про сплив трирічного строку з дня виникнення права вимоги, а отже протиправність виконавчого напису.

Слід звернути увагу і на те, що стягувач перед зверненням до нотаріуса повинен був надіслати боржнику письмову вимогу про усунення порушень, з зазначенням строку для добровільного виконання, у не менш ніж 30-денний строк. У даній вимозі має бути зазначено весь розмір заборгованості. Після спливу визначеного у вимозі строку, у разі невиконання боржником вказаного погашення боргу добровільно, може бути вчинено виконавчий напис, за сумами заборгованості, визначеними у вимозі, при наявності підтвердження про отримання вимоги чи поштової відмітки про направлення, чого не було. Дані обставини нотаріусом не перевірено та не враховано.

Позивач вказує, що ніколи не отримував від кредитора та його правонаступників будь-яких повідомлень, матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення, а отже нотаріус вчинив напис за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Тобто, із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.

Сторонами жодного кредитного договору не підписувалось, а банк не має жодних документальних доказів підписання з ним кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у праві № 826/20084/14.

При цьому, позивач зазначає, що жодних договорів з відповідачем він не укладав, кошти від відповідача не отримував.

З урахуванням цього, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 не було дотримано умов, за яких виконавчий напис мав би бути вчинений.

Такий висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 12 березня 2020 року в праві № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року в справі № 158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року в справі № 72/1652/18.

Також, з копії виконавчого напису вбачається, що договір, на якому було вчинено виконавчий напис, був укладений між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ Перший Український міжнародний банк.

Однак, посилання на наявність документів щодо правонаступництва у виконавчому написі не міститься, чи інших доказів на підтвердження переходу прав та обов`язків кредитора за договором позики до відповідача, матеріали справи не містять і відповідачем вони надані не були.

Позивач вважає, що нотаріус не мав права видавати даний виконавчий напис, а тому цей напис є таким, що не підлягає виконанню, так як він може бути вчинено лише на нотаріально посвідченому договорі, оригінал якого мав надаватись нотаріусу, що не було, так як жодного договору позивач з банком взагалі не підписував, а тому банк не міг надати нотаріально засвідчений договір, який підписаний позивачем.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною.

Враховуючи викладені вище вимоги законодавства слідує, що нотаріусом вчинено спірний виконавчий напис без перевірки взагалі наявності заборгованості, без визначення наявності безспірної заборгованості, без наявності нотаріально посвідченої угоди.

У зв`язку із вищевикладеним, позивач посилаючись на норми законодавства та судову практику, просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, 10.05.2018 року, зареєстрований у реєстрі за № 3663, таким що не піддягає виконанню.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Ухвалою суду від 01.04.2022 р. про відкриття провадження у справі витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. та від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 3663 від 10.05.2018 р. за зверненням ПАТ Перший Український міжнародний банк та належним чином завірену копію виконавчого провадження № 56585644, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 3663 від 10.05.2018 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С.

Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. на виконання вказаної ухвали суду матеріали виконавчого провадження № 56585644 не надійшли, згідно трекінгу Укрпошти поштове відправлення перебуває у точці видачі з 19.04.2022 року.

Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. матеріали витребуваної нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 3663 від 10.05.2018 р. за зверненням ПАТ Перший Український міжнародний банк до суду не надійшли, хоча про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

Відповідача ПАТ Перший Український міжнародний банк про дату розгляду справи повідомлено належним чином, про що свідчать дані трекінгу Укрпошти, відзив на позовну заяву та інші, заяви та клопотання на адресу суду не надходили.

За таких обставин суд ухвалює рішення на підставі наявних матеріалів справи відповідно до ст. 279 ЦПК України.

Перевіривши докази по справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного.

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 56585644, 11.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56585644 на підставі виконавчого напису №3663, виданого 10.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на корись ПАТ Перший Український міжнародний банк заборгованості у розмірі 29106,43 грн.

До заяви про примусове виконання рішення ПАТ Перший Український міжнародний банк додано пропозицію укласти договір оферти 12.02.2014 р., сторонами якого зазначено АТ БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ та ОСОБА_1 . Суд зазначає, що вказана пропозиція укласти договір не посвідчена нотаріально.

10.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 3663 про стягнення згромадянина України ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Будище, місце роботи: Звенигородкаагрохім, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській обл.,30.07.2005 року, який є Боржником за Кредитним договором № GP -6039251 від 12.02.2014 року, укладеним ним із AT«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи; 14282829, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, п/р НОМЕР_3 , МФО 334851, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором № GP -6039251 від 12.02.2014 року.

Строк платежу за кредитним договором № GP -6039251 від 12.02.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2018 року.

Сума заборгованості складає 29106,43 гривень в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14421,2 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 12001,84 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 2683,39 гривень.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, у розмірі 430,00 грн. які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 29106,43 грн.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з вимогами пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Приписами пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначила наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами".

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц.

Так, з тексту оспорюваного виконавчого напису № 3663 від 10.05.2018 року встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні нотаріальної дії керувалась ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 10.05.2018 року не врахувала, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харої Н.С. № 3663 від 10.05.2018 року таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Позивач при зверненні до суду за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн., тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ПАТ Перший Український міжнародний банк на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 10.05.2018 № 3663, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Перший Український міжнародний банк заборгованості за кредитним договором від 12.02.2014 року в розмірі 29106,43 грн.

Стягнути з ПАТ Перший Український міжнародний банк () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Суддя: В. В. Морозов