Справа № 715/387/22
Провадження № 2/715/171/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місці Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 14 січня 2006 року. Під час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя у сторін не склалося, тому рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2016 року шлюб розірвано. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей, в грудні 2006 року, ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом про стягнення аліментів.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дітей.

В травні 2010 року ОСОБА_1 поїхала до Італії та після її від`їзду син переїхав проживати до матері відповідача, ОСОБА_5 в с. Чагор, а донька залишилась із матір`ю ОСОБА_1 .

Однак, обоє дітей перебували виключно на утриманні ОСОБА_1 , вона постійно допомагала матеріально матері відповідача в утриманні сина, висилала посилки із одягом, продуктами харчування, іграшками, шкільним приладдям, а також оплачувала дітям відпочинок на морі. А також коли вона приїжджає в Україну, то діти проживають разом із нею, знаходяться на її утриманні.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволено частково та вирішено: звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах, які стягнуті згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з 21 лютого 2020 року.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення задоволено та вирішено: змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного рішення 26 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кирстюком Д.І. відкрито виконавче провадження № 62885563 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з 21.02.2020 року.

21 вересня 2020 року державним виконавцем Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Букачук Н.І. відкрито виконавче провадження № 63081482 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням суду законної сили.

З моменту ухвалення рішення та відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів на утримання сина, вона систематично виконує рішення та сплачує аліменти на утримання сина, також окрім аліментів вона купує одяг, продукти харчування, техніку для того, щоб син міг повноцінно навчатися.

Відповідач рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання доньки не виконує, станом на 01 жовтня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 36 099,18 грн.

Відсутність будь-якої допомоги зі сторони відповідача, змусило ОСОБА_1 виїхати за межі України на заробітки та після її від`їзду закордон син переїхав проживати до матері відповідача, ОСОБА_5 в с. Чагор, а донька залишилась із її матір`ю ОСОБА_6 , однак обоє дітей перебували виключно на її утриманні.

Тобто станом на сьогоднішній день відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей.

Після початку повномасштабної війни російської федерації проти України, діти виїхали в Італію до ОСОБА_1 . 16 березня 2022 року ОСОБА_1 сплачено кошти для поставлення дітей в чергу для отримання дозволу для реєстрації місця проживання дітей за адресом АДРЕСА_1 .

Просить суд, ухвалити рішення, яким ухвалити рішення, яким припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та відкликати з Другого відділу державної виконавчої служби у місці Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчий лист №715/477/20, щодо стягнення аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частку понесених додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 34888,70 грн. Викликати та допитати свідків. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представниця ОСОБА_7 подала суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України..

Представник третьої особи Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 року по 29.06.2016 року.

Під час перебування у шлюбі у сторін 12 жовтня 2006 народились двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, які містяться в матеріалах справи.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дітей.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволено частково та вирішено: звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах, які стягнуті згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з 21 лютого 2020 року. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення задоволено та вирішено: змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного рішення 26 серпня 2020 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кирстюком Д.І. відкрито виконавче провадження № 62885563 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з 21.02.2020 року.

21 вересня 2020 року державним виконавцем Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Букачук Н.І. відкрито виконавче провадження № 63081482 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням суду законної сили.

ОСОБА_2 рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання доньки не виконує, станом на 01 жовтня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 36 099,18 грн.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено повністю. Визнано ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Після початку повномасштабної війни російської федерації проти України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали в Італію до ОСОБА_1 .

16 березня 2022 року ОСОБА_1 сплачено кошти для поставлення дітей в чергу для отримання дозволу для реєстрації місця проживання дітей за адресом АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом в становлено, що ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 - позивачкою по справі та повністю знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 . Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачки шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ..

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивачки щодо припинення стягнення з неї аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, на утримання дитини ОСОБА_3 слід стягнути розмір аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд приходить до висновку що дані вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України, участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними доказами. Позивачем не доведено достатніми доказами потребу додаткових витрат, так як і не конкретизовано які саме додаткові витрати позивач несе на утримання сина, також суду не надано доказів фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Більша частина навчання дітей через карантинні обмеження викликані коронавірусною хворобою (COVID-19) відбувається на дистанційній формі, тому ОСОБА_1 придбала для сина комп`ютер, щоб він мав змогу відвідувати уроки, 19 січня 2022 року ОСОБА_1 придбала в магазині «Фокстрот» для сина комп`ютер (із всім необхідним обкладанням комплектуванням) вартістю 69777 грн. 40 коп., що підтверджується видатковою накладеною № ФТУХ-0169-53657082 від 19.01.2022 року, фіскальним чеком від 19.01.2022 року на суму 69777,40 грн. та квитанцією про оплату від 19.01.2022 року на суму 69777,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1/2 частку понесених додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 34888 грн. 70 коп.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на рахунок ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Якобишена Т.Д. здійснювала представництво ОСОБА_1 та надавала їй правничу допомогу, що підтверджується матеріалами справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_7 подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 08 лютого 2022 року на суму 13 500,00 грн.

Дослідивши надані представником позивача документи, судом встановлено, що в таких наведено обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг, зазначено конкретний обсяг наданих послуг; зазначено вартість кожного виду послуг окремо.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, з урахуванням принципу розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 13 500,00 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 по цивільній справі № 715/477/20 та відкликати з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчий лист № 715/477/20 виданий 18.08.2020 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області по виконавчому провадженню № 62885563 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з 21.02.2020 року за рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року по справі № 715/477/20.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з часу набрання даним судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1 , 1/2 частку понесених додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 34888 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень, 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу в сумі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави суму судового збору у розмірі 2 977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) гривень, 20 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 травня 2022 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя