КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: №22-ц/824/2169/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Київ

Справа № 761/22937/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Борисової О.В., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Юзькової О.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Укртара», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м. Києві про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до відповідачів ТОВ «Виробничо-торгівельне підприємство «Укртара», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м. Києві про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 05.08.2015 року позивачем було придбано у ТОВ «ВТП «Укртара» транспортний засіб Land Rover Range Rover Sport, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску. Зазначене підтверджується довідкою - рахунком серії ВІА за № 785192, яка видана ТОВ «Спецавтогруп».

В цей же день ТОВ «ВТП «Укртара» було знято транспортний засіб з обліку для реалізації та передано позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач не встиг протягом 10 днів зареєструвати автомобіль, оскільки було виявлено незначні недоліки транспортного засобу. Сторони домовились відстрочити передачу автомобіля для усунення недоліків за рахунок подавця. Однак, транспортний засіб так і не був переданий позивачу, сплачені за нього кошти позивачу не повернуті.

Проте, ОСОБА_1 дізналась, що 14.08.2015 року автомобіль було зареєстровано за ТОВ «ВТП «Укртара» та відчужено іншій особі. Вторинна реєстрація транспортного засобу відбулась 14.08.2015 року, після чого 10.08.2017 року автомобіль відчужено ОСОБА_2 , після чого останній перепродав транспортний засіб ОСОБА_3 . Довідка - рахунок серії НОМЕР_2 , яка видана ТОВ «Спецавтогруп» 05.08.2015 року, підтверджує правомірність придбання ОСОБА_1 автомобіля, а тому позивач просить суд:

- визнати дії (операцію 14.08.2017 року) ТОВ «ВТП «Укртара» щодо вторинної реєстрації транспортного засобу LAND ROVER RANG ROVER SPORT протиправними;

- визнати договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» від 10.08.2017 року нікчемним;

- витребувати транспортний засіб LAND ROVER RANG ROVER SPORT із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 у власність ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр № 8043 МВС України в м. Києві здійснити державну реєстрацію автомобіля LAND ROVER RANG ROVER SPORT за ОСОБА_1 та видати їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; стягнути з ТОВ «ВТП «Укртара» судовий збір, що становить 10 924,40 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року вказане рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що довідка-рахунок підтверджує правомірність придбання ОСОБА_1 транспортного засобу, зокрема LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, VIN: НОМЕР_3 ,2014 року випуску та її право власності на такий засіб.

Звертає увагу суду на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року під час перегляду цієї справи в касаційному порядку, які для суду першої інстанції є обов`язковими, якими фактично підтверджено факт придбання ОСОБА_1 спірного автомобіля, а також факт дотримання чинного законодавства під час його придбання, з посиланням на практику суду в аналогічних спорах (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 465/5492/15-ц, провадження 61-3790 св 18).

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийняв до уваги відомості листа Головного сервісного центру МВС від 09.07.2020. Однак, вважає, що вказаний лист не спростовує дійсність правочину, укладеного з позивачем 05.08.2015. Більш того, суд неодноразово повідомлявся про неможливість проведення реєстрації транспортного засобу через його не повернення позивачу після виявлення на ньому недоліків.

Наголошує, що наявність у ОСОБА_1 права власності на спірний транспортний засіб підтверджується наявними в останньої оригіналів Довідки-рахунку та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, довідка-рахунок підтверджує правомірність придбання громадянкою ОСОБА_1 транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, VIN: НОМЕР_3 , 2014 року випуску.

Відповідна правова позиції висловлена Верховним судом України в Постанові ВСУ (справа № 465/5492/15-ц від 21.02.2018 року). Всупереч наведеному, ТОВ «ВТП «УКРТАРА» після фактичного відчуження автомобіля ОСОБА_1 відчужило його повторно, спочатку незаконно провівши операцію «вторинна реєстрація» на своє ім`я, а згодом перепродавши вже не своє майно третій особі - ОСОБА_2 .

Тому позивач вважає, що договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між ТОВ «ВТП «УКРТАРА» та ОСОБА_2 10.08.2017 року, повинен бути визнаний судом нікчемним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Представник Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Руденко Л. у відзиві на апеляційну скаргу також просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представник Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м. Києві Василюк Д.В. вважали доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалась на те що, 05.08.2015 року вона стала власником спірного транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, VIN: НОМЕР_3 , 2014 року випуску, що підтверджується відповідною довідкою - рахунком, яка надана ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП». ОСОБА_1 в цей же день отримала від продавця ТОВ «Виробничо-торгівельне підприємство «Укртара» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (оригінал) та облікову картку, копії яких містяться у матеріалах справи.

Як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 у встановлений десятиденний строк спірний транспортний засіб не встигла зареєструвати, оскільки в процесі передачі транспортного засобу були виявлені незначні недоліки автомобіля, у зв`язку з чим сторони домовились відстрочити передачу для усунення недоліків за рахунок продавця. Однак, спірний транспортний засіб ТОВ «ВТП «УКРТАРА» так і не передало їй. Незважаючи на чисельні звернення, ані автомобіль, ані сплачені кошти не були повернені.

Представник позивача вважає, що дії ТОВ «ВТП «УКРТАРА» щодо вторинної реєстрації відчуженого ОСОБА_1 автомобіля є протиправними, такими, що порушують права власника, тому договір купівлі - продажу, укладений з ОСОБА_2 має бути визнано нікчемним, а спірний автомобіль підлягає витребуванню на користь позивача.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з довідкою-рахунком серії ВІА за № 785192, виданою ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП», 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 продано і видано транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Висновком експертного дослідження від 27.04.2018 року №19/17-3/2/2-ЕД/18 підтверджено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та бланк довідки-рахунку відповідають встановленим зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Разом з тим, із листа начальника Регіонального сервісного центру в м. Києві Смольянінова Ю.С. від 14.05.2018 року №31/26-851аз вбачається, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МBC, з автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2014 року випуску, здійснювались наступні реєстраційні операції:

- 07.03.2015 року - первинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону, власник ТОВ «ВТП «УКРТАРА», підстава реєстрації довідка-рахунок ВІА 881897, видана 07.03.2015 TOВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ», видано свідоцтво про реєстрацію;

- 12.03.2015 року - видача свідоцтва для виїзду за кордон на ім`я ТОВ «ВТП «УКРТАРА» видано свідоцтво про реєстрацію;

- 09.07.2015 року - зняття з обліку при поверненні з поїдки за кордон;

- 10.07.2015 року - перереєстрація при заміні номерного знаку, видано свідоцтво про реєстрацію ;

- 04.08.2015 року - перереєстрація при видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію, видано свідоцтво про реєстрацію ТОВ «ВТП «УКРТАРА»;

- 05.08.2015 року - ТОВ «ВТП «УКРТАРА» зняття з обліку для реалізації;

- 14.08.2015 року - реєстрація транспортного засобу у зв`язку з не продажем, власник ТОВ «ВТП «УКРТАРА», видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 ;

- 24.10.2015 року - перереєстрація при заміні номерного знаку, ТОВ «ВТП «УКРТАРА» видано свідоцтво про реєстрацію;

- 10.08.2017 року - перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, власник - ОСОБА_2 , підстава перереєстрації - договір купівлі-продажу №8046/2017/577873, укладений 10.08.2017 року в ТСЦ №8046 РСЦ МВС в м. Києві, видано свідоцтво про реєстрацію;

- 27.09.2017 року - зняття автомобіля з обліку для реалізації;

- 28.11.2017 - вторинна реєстрація транспортного засобу по договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ, власник ОСОБА_3 , підстава реєстрації - договір купівлі-продажу №8046/2017/725972, укладений 28.11.2017 в ТСЦ №8046 РСЦ СМВ в м. Києві.

Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, які свідчать про те, що позивач здійснила реєстрацію придбаного транспортного засобу у встановленому законом порядку.

Також під час розгляду справи не було отримано доказів, які б підтверджували доводи представника позивача щодо виявлення під час передачі автомобіля незначних недоліків товару, що і завадило здійсненню реєстрації транспортного засобу.

Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС від 09.07.2020 року № 31/803аз на адвокатський запит, згідно з даними, які містяться в автоматизованій інформаційно-пошуковій системі обліку суб`єктів господарювання ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП» 03.10.2014 р. було отримано довідки - рахунки серії ВІА № 15 у кількості 200 штук.

При цьому інформація щодо реалізації транспортного засобу Land Rover Range Rover Sport, (номер кузова - НОМЕР_1 ) на підставі довідки - рахунку серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року, виданої ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП», в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня.

28.07.2020 року Головний сервісний центр МВС на відповідний адвокатський запит повідомив, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься інформація про те, що з 11.12.2014 року, в тому числі і станом на 05.08.2015 року, діяльність ТОВ «Спецавтогруп» призупинена. Відомості про поновлення діяльності немає.

Також Головним сервісним центром повідомлено, що станом на 28.07.2020 року за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів з 12.12.2014 року відсутня інформація щодо реалізованих транспортних засобів ТОВ «Спецавтогруп».

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено набуття права власності на спірний автомобіль, неправомірності дій ТОВ «ВТП «Укртара», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними.

Також суд вважав відсутніми підстави для задоволення вимог щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладеного 10.08.2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» за відсутності доказів того, що угода укладена всупереч публічному порядку, без правової підстави та в порушення конституційних прав позивача.

Зважаючи на те, що в розумінні положень ст. ст. 387, 388 ЦК України витребувати майно з чужого володіння має право лише власник, з огляду на те, що ОСОБА_1 не доведено набуття права власності на спірний автомобіль, суд вважав відсутніми підстави для задоволення позову в цій частині та в частині зобов`язання здійснити державну реєстрацію автомобіля LAND ROVER RANG ROVER SPORT за ОСОБА_1 .

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формідосягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388), який діяв на час виникнення спірних правовідносин і визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним

стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно з п. 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою є , зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Тобто, довідка-рахунок - це документ, який підтверджує правомірність придбання (купівлі-продажу) автотранспортного засобу, згідно з якою власник автомобіля зобов`язується передати права на володіння транспортним засобом покупцеві, а той, у свою чергу, повинен сплатити власнику заздалегідь узгоджену суму і вступити в права власності. Довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Разом з тим, судом першої інстанції правильно не було прийнято до уваги надану позивачем довідку-рахунок серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року, оскільки зазначена довідка : не оформлена за формою згідно з додатком 1 Порядку, відсутні обов`язкові реквізити, визначені п.12,14,18 Порядку оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами, довідка-рахунок оформлена від імені суб`єкта господарювання, який з 11 грудня 2014 року та станом на дату оформлення довідки не здійснював господарської діяльності; в електронному реєстрі відсутня інформація про реалізацію зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до Положення про Головний сервісний центр МВС, яке затверджене наказом МВС від 07.11.2015 (у редакції наказу МВС від 24.04.2020 р. № 354), Головний сервісний центр МВС формує електронний реєстр підприємств, установ, організацій та інших суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, і оформлення відповідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме - з відповіді Головного сервісного центру МВС від 28.07.2020 року, відповідно до даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи обліку суб`єктів господарювання, ТОВ «Спецавтогруп» ( ) 03 жовтня 2014 року було отримано бланки довідок-рахунків серії ВІА № 15 у кількості 200 штук.

Відповідно до даних електронного реєстру з 11 грудня 2014 року, в тому числі і станом на 05.08.2015 року, діяльність ТОВ «Спецавтогруп» призупинена. Відомостей про поновлення діяльності немає. Також Головним сервісним центром МВС повідомлено, що станом на 28.07.2020 року за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів з 12.12.2014 року відсутня інформація щодо реалізованих транспортних засобів ТОВ «Спецавтогруп» ( а.с. 103-105, т. 3).

Пунктом 7 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11 листопада 2009 року, ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані стати на облік відповідно у Державтоінспекції МВС і Держсільгоспінспекції та вести облік надходження, продажу та передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Облік ведеться суб`єктами господарювання в письмовому та електронному вигляді (додатки 1 і 4).

Суб`єкти господарювання невідкладно вносять інформацію про надходження, передачу, реалізацію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, до електронного реєстру.

Однак, згідно з відповіддю Головного сервісного центру МВС від 09.07.2020 року за № 31/803/аз ( а.с. 103-105, т. 3), інформація щодо реалізації транспортного засобу Land Rover Range Rover Sport, (номер кузова - НОМЕР_1 ) на підставі довідки - рахунку серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року, виданої ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП», в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня.

Відповідно до п. 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11 листопада 2009 року, ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин), видача (оформлення) підприємством, що здійснює комісійну торгівлю, довідок-рахунків під час реалізації транспортних засобів, що перебували у користуванні, здійснюється після нанесення таким підприємством на зворотному боці довідки-рахунка інформації про оціночну вартість такого транспортного засобу (номер та дата складення звіту про оцінку) та суб`єкта оціночної діяльності, який відповідно до Порядку проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 р. N 231, має право проводити оцінку для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (номер сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, дата його видачі, напрям (спеціалізація).

Як вбачається з оглянутого апеляційним судом в судовому засідання оригіналу довідки-рахунку серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року, будь-яких даних про оціночну вартість транспортного засобу не вказано; на зворотному боці довідки не зазначена інформація про оціночну вартість спірного автомобіля (номер та дата складення звіту про оцінку), інформація про суб`єкта оціночної діяльності. Також відсутні дані про сплату коштів за автомобіль та про отримання транспортного засобу покупцем.

Пунктами 14 та 18 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб`єкта

господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України.

Забороняється ставити печатку, штамп та підпис відповідальної особи суб`єкта господарювання на незаповнених чи не в повному обсязі заповнених бланках довідок-рахунків, актів приймання-передачі і біржових угод.

Однак довідка-рахунок серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року видана з порушенням зазначених вимог, адже всупереч вимогам п. 14,18 Порядку бланк довідки - рахунку у повному обсязі не заповнений:

- у графі «керівник» відсутня інформація про прізвище, ім`я, по батькові особи, що підписала довідку;

- у графі «бухгалтер» відсутній підпис, прізвище, ім`я, по батькові особи;

- у графі «одержані касою торгівельної організації (сума словами)» відсутня інформація про сплату коштів;

- у графі «касир» відсутній підпис, прізвище, ім`я, по батькові особи;

- у графі «зазначений транспортний засіб одержав» відсутній підпис, ім`я, по батькові особи (позивача), що засвідчує факт одержання автомобіля.

Відповідно до п. 31 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 11.11.2009, за придбання транспортного засобу споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на суму здійсненої операції, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не надано доказів (розрахункового документа), який посвідчує факт купівлі спірного транспортного засобу та здійснення фінансової операції (сплати коштів) в сумі 2 000 000 грн. Будь-яких доказів, що кошти від реалізації спірного автомобіля надійшли до товариства, матеріали справи не містять.

Враховуючи відсутність у довідці - рахунку серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року інформації про вчинення юридично значимих дій , а саме : про передачу коштів покупцем та про отримання ним автомобіля, тобто обов`язкових реквізитів, що передбачені додатком 1 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи належних доказів укладення між ТОВ «ВТП «Укртара» та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Та обставина, що позивачу автомобіль передано не було, позивач ОСОБА_1 також підтвердила у своїй позовній заяві.

Крім того, в обліковій картці № 69700229 від 05.08.2015 року про зняття транспортного засобу з обліку для реалізації ( а.с. 23, т. 1) відсутні посилання на зазначену довідку-рахунок, тоді як пунктом 17 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11 листопада 2009 року, (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою суб`єкта господарювання про продаж транспортного засобу із зазначенням дати продажу, серії та номера довідки-рахунка і відповідно номерного знака для разових поїздок.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом безпідставно не було прийнято до уваги висновок експертного дослідження від 27.04.2018 року №19/17-3/2/2-ЕД/18, вищевказаних висновків суду не спростовують, оскільки за матеріалами справи дійсно ТОВ «Спецавтогруп» отримувало бланк довідки-рахунку зазначеної серії та номера, однак визначених законодавцем обов`язкових дій по внесенню інформації про здійснення реалізації транспортного засобу до електронного реєстру ТОВ «Спецавтогруп» здійснено не було, відмітка касира про передачу коштів у довідці - рахунку відсутня, автомобіль позивачу передано не було, відмітка про оцінку транспортного засобу відсутня, а відтак, сам лише факт видачі частково заповненого бланку довідки-рахунку спеціалізованою організацією не свідчить про укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля.

За викладених обставин довідка-рахунок серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року (а.с. 22, т. 1) не може бути визнана належним та допустимим доказом переходу права власності на спірний автомобіль до ОСОБА_1 , наявності договірних відносин між нею та відповідачем ТОВ «ВТП «Укртара» щодо купівлі-продажу автомобіля.

Враховуючи викладене, а також відсутність в електронному реєстрі інформації про реалізацію зазначеного транспортного засобу, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про те, що довідка - рахунок серії ВІА № 785192 від 05 серпня 2015 року безумовно підтверджує факт придбання нею спірного автомобіля, оскільки позивачем та її представником не спростовано встановлених судом обставин про відсутність у базі даних «НАІС ГСЦ МВС України» відомостей щодо набуття позивачем у власність спірного автомобіля за вказаною довідкою-рахунком.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, судом першої інстанції правильно встановлено, і позивачем дана обставина не спростовується, що спірний автомобіль позивачу від ТОВ «ВТП «Укртара» переданий не був, відповідно позивач не здійснювала реєстрацію придбаного транспортного засобу у встановленому законом порядку.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в матеріалах справи доказів переходу права власності на спірний автомобіль до позивача ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неможливості зареєструвати автомобіль на підставі довідки-рахунку в десятиденний строк з підстав наявності певних недоліків автомобіля, які повинен був усунути продавець, вищевказаних висновків не спростовують, в матеріалах справи не міститься жодних доказів наявності у спірного автомобіля недоліків, тоді як відповідно до п. 48 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11 листопада 2009 року, (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) про технічний стан транспортного засобу до здійснення реалізації автомобіля складається відповідний акт.

При цьому представник позивача в судовому засіданні не змогла відповісти на питання, які саме недоліки були виявлені в автомобілі при його купівлі ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача, що судом першої інстанції не враховано висновків Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у даній справі про те, що оформлення довідки-рахунку спеціалізованою організацією підтверджує відчуження транспортного засобу, - колегія суддів відхиляє, оскільки при новому розгляді справи судом встановлено, що з боку ТОВ «Спецавтогруп» відбулось лише часткове заповнення бланку довідки-рахунку, тоді як доказів здійснення з боку ОСОБА_1 , ТОВ ВТП «Укртара» сукупності усіх юридично-значимих дій, спрямованих на укладення договору купівлі-продажу автомобіля, - матеріали справи не містять.

Зокрема, відсутні докази передачі коштів ОСОБА_1 за автомобіль ( в тому числі довідка-рахунок не містить підтвердження отримання коштів торгівельною організацією); автомобіль позивачу ОСОБА_1 передано не було, що також підтверджується відсутністю у довідці-рахунку даних про одержання автомобіля покупцем; відповідно ТОВ «Спецавтогруп», діяльність якого була призупинена станом на дату часткового заповнення бланку довідки-рахунку, не була внесена інформація до електронного реєстру про реалізацію автомобіля.

За викладених обставин зазначена довідка-рахунок не може бути визнана належним та допустимим доказом придбання позивачем спірного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Отже, статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок.

Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину. При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

В позовній заяві позивач просила визнати нікчемним договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» від 10.08.2017 року в силу положень ст. 228 ЦК України, посилаючись на те, що ТОВ «ВТП Укртара» всупереч публічному порядку, без правової підстави, незаконно відчужило майно фізичної особи, тобто позивача, порушуючи її конституційні права на власність, а також позивач вказує на необхідність застосування наслідків недійсності правочину, визначених ст. 216 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував вимоги вказаних норм права та дійшов вірного висновку, що спірний правочин не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не спрямований на порушення публічного порядку, а відтак не є таким, що порушує публічний порядок.

Посилання позивача та її представника в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ст. 216 ЦК України є безпідставними, оскільки позивач не була стороною правочину, який вона просить визнати нікчемним, тоді як зазначена норма надає право на повернення майна лише стороні правочину, що визнано недійсним.

Згідно з висновком Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 757/61314/18-ц, норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Враховуючи, що позивачем не доведено набуття нею у власність спірного транспортного засобу, в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством, належні та допустимі докази, які свідчать про набуття позивачем права власності на автомобіль, у матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки в розумінні положень ст. ст. 387,388 ЦК України витребувати майно з чужого володіння має право лише власник, то відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та в частині зобов`язання здійснити державну реєстрацію автомобіля Land Rover Range Rover Sport за ОСОБА_1 .

Обґрунтованих доводів на спростовування висновків суду першої інстанції у цій частині апеляційна скарга позивача не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, то апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Борисова О.В.

Немировська О.В.