Провадження № 2/161/677/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Міліщук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підгайцівської сільської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2021 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачі просили визнати за ними право власності на спадкове майно, що відкрилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за ОСОБА_1 право власності на ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 право власності на ј частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка доводиться позивачам матір`ю. На випадок своєї смерті остання склала заповіт, відповідно до якого, на усе належне їй майно заповіла дочці ОСОБА_1 .

З метою реалізації своїх спадкових прав, позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі чого 02.12.2015 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом р.№2775 на ѕ частки зазначеного у заповіті майна.

Окрім цього зазначено, що ОСОБА_2 , який доводиться сином спадкодавцю, також має право в порядку спадкування за законом на обов`язкову ј частку спадкового майна та є таким, що прийняв її, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем протягом тривалого часу та до дня її смерті. Станом на день видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 видано не було.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері позивачів входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, у зв`язку із тим, що у спадкоємців відсутні оригінали документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, останні позбавлені можливості належним чином оформити право власності на майно у частках, на які у них виникли спадкові права.

Ухвалою від 30.12.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у справі.

08.02.2022 на запит суду від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гловацької А.В. надійшла копія спадкової справи №11/2015 заведеної 16.03.2015 після смерті ОСОБА_3 .

В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи судом.

Представник позивачів, адвокат Басалик В.Ф., подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів, позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.

18.04.2022 до суду також надійшла заява Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечували.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що згідно копії витягу із рішення Виконавчого комітету Романівської сільської ради №04 від 27.01.2011, в порядку, визначеному тимчасовим положенням «Про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно» затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №15/6445 (зі змінами і доповненнями), відповідно до записів у погосподарській книзі, виконавчий комітет сільської ради вирішив оформити право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (а.с.18).

Реєстрація права власності на вищевказане майно, в порядку, визначеному законом, за життя спадкодавця здійснена так і не була.

Згідно ч. 3 ст.3Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до норм ч. 4 ст.3зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7лютого 2002року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Одночасно з цим, суд звертає увагу на те, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт від 05.06.1997, посвідчений секретарем виконкому Романівської сільської ради Луцького району Середою Н.М. (р.№60), відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 належний їй будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , та взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, на що вона матиме право за законом, а також належну їй приватизовану земельну ділянку розміром 0,84 га (а.с.10).

Суд встановив, що до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Інший спадкоємець за законом, який доводиться сином ОСОБА_3 ОСОБА_2 , має право на обов`язкову ј частку у спадковому майні в порядку, визначеному ст.1261 ЦК України, та вважається таким, що належним чином прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем протягом тривалого часу та станом на день смерті останньої, що стверджується копією довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району №544 від 22.12.2021 (а.с.11) та копією довідки Романівської сільської ради Луцької ради №89/1.10.2 від 20.03.2015, що міститься в матеріалах спадкової справи №11/2015 від 16.03.2015.

В матеріалах справи наявна копія постанови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гловацької А.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до якої позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . Підставою для такої відмови стало те, що заявник не пред`явив правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а саме вищевказаний житловий будинок, який би засвідчував право власності спадкодавця ОСОБА_3 на таке майно.

Таким чином, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в них відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті своєї матері, бажають отримати спадщину, є такими, що належно її прийняли, у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності спадкодавця на таке майно позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права у відведених їм частках, представник відповідача не заперечував щодо задоволення позову, тому суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76 78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на ѕ (три четвертих) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/4 (одну четверту) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25.04.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк