Справа № 214/1262/22
2-о/214/88/22
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

29 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 , в якій просить суд: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, безвісно відсутнім.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу від 16.02.2022 року матеріали заяви передано в провадження судді Ткаченкові А.В.

27.07.2022 року на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Однак, заявник всупереч вказаним вимогам не вказав обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, а також не зазначив дату, з якої просить визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім, що передбачено ст.43 ЦК України.

Окрім того, всупереч вимогам ст.ст.307, 308 ЦПК України, у заяві не вказано осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцезнаходження якої невідоме.

Предметом доказування в даній справі є: безвісна відсутність громадянина або оголошення його померлим; вживання заявником заходів до розшуку особи; неможливість встановлення місця знаходження даної особи; наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; відсутність спору про право.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків в 10 днів, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи безвісно відсутньою залишити без руху та надати заявникові та її представнику 10-денний строк для усунення недоліків та приведення заяви у відповідність до вимог ст.175, ст.177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Виявлені судом недоліки слід усунути наступним чином:

- вказати обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, а також зазначити дату, з якої необхідно визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім;

- вказати осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцезнаходження якої невідоме.

Копію ухвали направити заявнику та її представнику за адресою, вказаною в заяві для виконання у встановлений судом строк.

У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та буде повернена заявникові разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко