Ухвала

29 липня 2022 року

місто Київ

справа № 333/731/15-ц

провадження № 61-5048ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним свідоцтва про придбання з електронних торгів квартири, зобов`язання скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відновлення права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, у якому, з урахуванням уточнення, просила:

- визнати недійсними прилюдні торги з реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведені 19 січня 2015 року Запорізькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України згідно з протоколом № 41337;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання з електронних торгів квартири, виданого 28 квітня 2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кріль О. М., зареєстроване в реєстрі за № 352;

- зобов`язати реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ;

- зобов`язати реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Запорізького міського управління юстиції Кріль О. М. від 28 квітня 2015 року, індексний номер: 21000422, щодо реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про придбання квартири з електронних торгів, виданого 28 квітня 2015 року за № 352 приватним нотаріусом Запорізького міського управління юстиції Кріль О. М.;

- відновити право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2004 року у справі № 2-4490/04.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 30 вересня 2021 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 17 травня 2022 року Запорізький апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Войт М. М. 08 червня 2022 року із використанням системи «Електронний суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 10 червня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог з метою надання доказів на підтвердження наявності підстав звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги; надання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.

ОСОБА_2 23 червня 2022 року із застосуванням поштового зв`язку направила до Верховного Суду клопотання про повернення касаційної скарги.

ОСОБА_1 25 липня 2022 року із використанням системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, надала докази на підтвердження наявності підстав для звільнення її від сплати судового збору та докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить виклад підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, зазначаючи, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначила:

- (1) суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, згідно з якими проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги;

- (2) суди не взяли до уваги усі докази, наявні у матеріалах справи, які мають значення для розгляду справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про повернення касаційної скарги

Клопотання ОСОБА_2 про повернення касаційної скарги мотивоване тим, що, на її думку, ОСОБА_1 у поданій касаційній скарзі не наводить підстав касаційного оскарження, а при оцінці доводів касаційної скарги не встановлено, що рішення касаційного суду ухвалене за наслідками розгляду його скарги буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, саме у застосуванні у подібних справах (правовідносинах) конкретних норм матеріального чи процесуального права. У касаційній скарзі, окрім посилання на неврахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, відсутні інші приклади застосування норми права у подібних правовідносинах, що на думку ОСОБА_2 , свідчить про відсутність підстав для касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Також ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 10 червня 2022 року, а саме не надала Суду докази направлення копії касаційної скарги іншим учасникам справи.

Верховний Суд, дослідивши клопотання ОСОБА_2 , зробив висновок, що у його задоволенні потрібно відмовити з таким підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається певна постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Положеннями зазначеної статті передбачено, що підставою для відкриття касаційного провадження є неврахування в оскаржуваному судовому рішенні висновку Верховного Суду про застосування норми права саме у подібних правовідносинах.

При визначенні справ із подібними правовідносинами враховується предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судами фактичні обставини справи, однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Верховний Суд зробив висновок, що зазначена ОСОБА_1 постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 визнається як підстава для касаційного оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року, а питання визначення того, чи є вона релевантною для цих правовідносин, остаточно належить вирішити під розгляду касаційної скарги по суті вимог.

Верховний Суд також констатує, що доводи ОСОБА_2 щодо невиконання заявником вимог ухвали Верховного Суду від 10 червня 2022 року не приймаються Судом, оскільки ОСОБА_1 надала Суду належні докази на підтвердження надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.

IІІ. ЩОДО КЛОПОТАННЯ ПРО ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД СПЛАТИ СУДОВОГО ЗБОРУ

До касаційної скарги ОСОБА_1 подала клопотання, у якому просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, який становить більше 5 відсотків розміру її річного доходу, отриманого у 2021 році.

На підтвердження свого майнового стану заявник посилається на довідку про доходи за 2021 - 2022 роки, видану Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Відповідно до зазначених відомостей сукупний дохід, отриманий заявником з червня 2021 року до травня 2022 року, складає 26 700, 00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, ураховуючи відомості про майновий стан заявника за 2021-2022 роки, а також надані докази про наявність інвалідності третьої групи та потреби у постійному застосуванні вартісних медичних препаратів, Верховний Суд встановив наявність підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 .

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повернення касаційної скарги відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 333/731/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації квартири, визнання недійсним свідоцтва про придбання з електронних торгів квартири, зобов`язання скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відновлення права власності на квартиру.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак