ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2756/22 Справа № 214/4604/20 Головуючий у першій інстанції: Прасолов В. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ектін Прожект Інвестменс» про стягнення грошових коштів, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ектін Прожект Інвестменс» («Acting Project INVESTments s.r.o.») (далі ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс»), Багатопрофільного підприємства «Солідарність» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «Солідарність») про стягнення грошових коштів та визнання права власності.

У серпні 2020 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності та стягнення грошових коштів. З 1996 року по грудень 2014 роки вона проживала разом з ОСОБА_1 у незареєстрованому шлюбі. У 2005 році вони переїхали до міста Києва, а в 2013 році - до м.Праги Чеської Республіки. За час спільного проживання з 1996 року по 2014 рік у незареєстрованому шлюбі сторони набули наступне майно: нежитлове приміщення, загальною площею 177, 2 кв.м., вбудоване в будівлю АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , вартість станом на 13 липня 2020 року 812100,00 грн.; нежитлову будівлю СТО Б-1, загальною площею 243,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , вартість станом на 13 липня 2020 року - 892060,00 грн.; 99/100 частку будівлі Центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м,, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , балансова вартість станом на 01 липня 2020 року - 18860790,00 грн.; 91,63/100 частки об`єкту незавершеного будівництва ТОЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_4 , балансова вартість станом на 01 липня 2020 року 5800000,00 грн. У 2001-2003 роках від продажу мережі автозаправних комплексів відповідач ОСОБА_1 отримав 6500000,00 дол. США. ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , що після того, як ці кошти «запрацюють», він буде систематично сплачувати їй, так би мовити, «дивіденди». 07 червня 2013 року ОСОБА_1 , використовуючи вказані кошти, придбав 100% статутного капіталу ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс», яке мало Чеську реєстрацію з 2005 року. Паралельно з бізнесом у Чехії вони продовжували займатися підприємницькою діяльністю в м. Києві. На початку 2013 року їм з чоловіком запропонували придбати бізнесову нерухомість в м. Києві будівлю центру сімейного дозвілля. Власність на дану будівлю була оформлена на підприємство ТОВ «Солідарність», учасниками якого були ТОВ «Інтелсіс» (власник 99% статутного капіталу) та ТОВ «Арсол» (власник 1 % статутного капіталу). З метою набуття права власності на нежитлове приміщення 26 червня 2013 року ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс» придбав 99% статутного капіталу ТОВ «Солідарність». Крім того, 07 червня 2013 року придбано 91,69/100 частки об`єкту незавершеного будівництва ТОЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_4 . Таким чином, ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс» стало власником 99% статутного капіталу ТОВ «Солідарність», а відтак і власником 99/100 частин будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , та 91,69/100 часток у об`єкті незавершеного будівництва ТОЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто грошові кошти, витрачені на купівлю Чеської компанії ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс», трансформувалися у купівлю в червні 2013 року зазначених об`єктів нерухомості. Однак на сьогоднішній день ОСОБА_2 не отримала жодної копійки щомісячних «дивідендів», які їй були обіцяні відповідачем ОСОБА_1 від грошових коштів, що позивач давала в борг ОСОБА_1 . Тому ОСОБА_1 , ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс», ТОВ «Солідарність» не виконані обіцянки щодо систематичної сплати їй «дивідендів», які були результатом їх підприємницької діяльності та вони повинні відповідати солідарно. ОСОБА_1 залучив державного та приватного виконавців, щоб шляхом проведення торгів здійснити продаж їхнього спільного майна. Зазначені дії ОСОБА_1 призведуть до зміни власника майна з метою унеможливити виконання своїх обов`язків перед ОСОБА_2 , оскільки майно ОСОБА_1 та майно компаній ТОВ «Солідарність» та ТОВ «Солтрейд» спільно набуте сторонами за час спільного проживання, описано та арештовано. Оскільки відповідач ОСОБА_1 постійно відшукує будь-які можливості, щоб залишити без задоволення вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 177,2 кв. м, вбудоване в будівлю АЗС, за адресою АДРЕСА_1 , нежитлову будівлю СТО Б-1, загальною площею 243,5 кв.м за адресою АДРЕСА_2 , сплату їй грошових коштів в якості недоотриманих нею «дивідендів» в сумі 74405025,00 грн та державним виконавцем вчиняються дії, спрямовані на реалізацію будівлі по АДРЕСА_3 та об`єкту незавершеного будівництва, за адресою АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , які було набуто за спільні кошти, що в подальшому, у випадку задоволення її зустрічних позовних вимог може призвести до ускладнення чи зробить неможливим виконання рішення суду в даній справі. Тому ОСОБА_2 просила накласти арешт та заборонити будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом наступного майна: 99/100 часток будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; 91,69/100 часток об`єкта незавершеного будівництва ТОЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 57-60 т.1).

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт та заборону будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом 99/100 часток будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А) загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , в тому числі майнових прав на нього, який належить ТОВ «Солідарність» (адреса: м. Київ, проспект Оболонський, будинок 16). Накладено арешт та заборону будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом 91,69/100 часток об`єкта незавершеного будівництва ТОЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_4 , у тому числі майнових прав на нього, який належить ТОВ «Актінг Проект ІНВЕСТментс с.р.о.» («Acting Project INVESTments s.r.o.»), місцезнаходження: Револучні 1082/8, Нове Мнєсто, 110 00 Прага 1 (а.с. 90-94 т.1).

Із апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу звернулось АТ «Державний експортно-імпортний банк України», яке не було залучено до участі у справі, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви щодо забезпечення зустрічного позову в даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки предмету позову та не з`ясував відповідність виду забезпечення позову предмету позовних вимог. Вважає, що позивачкою не надано суду докази на підтвердження реально існуючої загрози невиконання та/або утруднення виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову.

Вказує, що оскаржуваною ухвалою суду порушено права АТ «Укрексімбанк», на користь якого рішеннями Господарського суду міста Києва від 08.08.2012 року та від 16.10.2012 року з БП «Солідарність» ТОВ було стягнуто заборгованість, про що видано відповідні судові накази, виконання яких фактично зупинено.

Крім того, зазначає, що АТ «Укрексімбанк» має право на задоволення своїх вимог за рахунок майна БП «Солідарність», як іпотекодержатель, що має право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Також, АТ «Укрексімбанк» вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги збитки, які понесе банк у зв`язку із забезпеченням позову, та, в порушення вимог ст.ст. 152-154 ЦПК України, не звернув уваги на те, що заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення. Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року залишено без змін (а.с. 239-243 т.1).

Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року касаційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2021 року скасовано. Справу №214/4604/20 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 135-139 т.3).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви щодо забезпечення зустрічного позову.

Встановлено, що предметом зустрічного позову ОСОБА_2 у цій справі є стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ТОВ «Ектін Прожект Інвестменс», Багатопрофільного підприємства «Солідарність» у формі ТОВ на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 74405025,00 грн., а також визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 177,2 кв.м., вбудоване у будівлю АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлову будівлю СТО Б-1, загальною площею 243,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційним судом також встановлено, що 16 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Солтрейд» (позичальник) було укладено кредитний договір №151407К43, відповідно до умов якого банк відкриває позичальникові невідновлювану мультивалютну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання, а саме ліміт кредитної лінії: 2410000,00 доларів США та 12170500,00 гривень, для фінансування спільної інвестиційної діяльності з ТОВ БП «Солідарність» з будівництва торгівельно-офісного центру «Петрівка» за адресою по АДРЕСА_6 (а.с. 154-167 виділених матеріалів).

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 20 листопада 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк» (іпотекодержатель) та ТОВ "БП "Солідарність" (іпотекодавець-1) та ТОВ «Солтрейд» (іпотекодавець-2) укладено іпотечний договір №151407Z89, реєстровий №4234, відповідно до якого предметом іпотеки є право оренди земельної ділянки, загальною площею 6257,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер :78:223:0012 та об`єкт незавершеного будівництва - торговельно-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою по АДРЕСА_4 , який після завершення будівництва буде належати на праві спільної часткової власності іпотекодацю-1 (10%) та іпотекодавцю-2 (90%) (а.с. 168-172 виділених матеріалів).

Згідно пункту 1.3 договору іпотеки від 20.11.2007 року, право іпотекодавців на передачу в іпотеку об`єкта незавершеного будівництва підтверджується, зокрема, договором про спільну діяльність №11/07 від 09.11.2007 між ТОВ "БП "Солідарність" та ТОВ «Солтрейд»; за даними довідки від 20.11.2007 року 2-23/932 об`єкт незавершеного будівництва обліковується на балансі ТОВ "БП "Солідарність", відсоток його завершеності становить 9%.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2012 у справі №5011-18/5927-2012 позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено, а саме стягнуто солідарно з ТОВ «Солтрейд» та ТОВ "БП "Солідарність" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 40668210,78 грн. за кредитом, 3010510,05 грн. процентів за користування кредитом, 118929,42 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 358645,92 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 14020,32 грн. трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 68991,39 грн. трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням суми процентів за користування кредитом, 4478,59 доларів США трьох відсотків річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням суми процентів за користування кредитом, 81176,72 грн. інфляційних втрат у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту та процентів за користування кредитом, 64380,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2012 залишено без зміни, а апеляційну скаргу ТОВ "Солтрейд" без задоволення.

На виконання вищевказаного рішення 01.02.2013 видано відповідний наказ №5011-18/5927-2012 (а.с. 102 виділених матеріалів).

Постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2013 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Солтрейд" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2013 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2012 у справі №5011-18/5927-2012 без змін.

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була надана суду першої інстанції до постановлення оскаржуваної ухвали, вбачається запис про державну реєстрацію 20.11.2007 року заборони на нерухоме майно щодо об`єкту незавершеного будівництва - торговельно-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою по вул. Вербова, 21, 23 у м. Київ (кадастровий номер: :78:223:0012), на підставі іпотечного договору від 20 листопада 2007 року №151407Z89 (реєстровий №4234) (а.с. 67 виділених матеріалів).

Також встановлено, що 19 серпня 2006 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк» (іпотекодержатель) та ТОВ "БП "Солідарність" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір №18106К31/2159, посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-2887, яким забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору від 18.08.2006 року №18106К31/2159, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - будівля центру сімейного дозвілля (літ. А), загальною площею 7317,00 кв.м., що знаходиться по вул. Маршала Малиновського, 24/10 у м. Київ (а.с. 175-180 виділених матеріалів).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2012 у справі №5011-34/6378-2012, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2012 та Вищого господарського суду України від 06.02.2013, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Світ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Солтрейд" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором від 18.08.2006 №18106К31/2159 у розмірі 194535754,37 грн та 71988,98 швейцарських франків, яка складається з: 173143570,82 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 20163679,33 грн - нараховані проценти за користування кредитом, 497577,52 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 57385,83 швейцарських франків - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 376546,67 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 59527,96 грн - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 14603,15 швейцарських франків - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням суми процентів за користування кредитом, 155059,99 грн - 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним погашенням суми процентів за користування кредитом, 139792,08 грн -інфляційні втрати у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту та процентів за користування кредитом. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

25.02.2013 на виконання вказаного вище рішення, Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ №5011-34/6378-2012 (а.с. 103 виділених матеріалів).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №219520031 від 07.08.2020 року, власником нерухомого майна - будівлі центру сімейного дозвілля (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00) по АДРЕСА_3 є Багатопрофільне підприємство «Солідарність» у формі ТОВ (а.с. 61-74 т.1).

Крім того, зі змісту вказаної вище інформаційної довідки №219520031 від 07.08.2020 року, яка була надана суду першої інстанції до постановлення оскаржуваної ухвали, вбачається запис про державну реєстрацію 19.08.2006 року іпотеки щодо будівлі центру сімейного дозвілля по вул. Маршала Малиновського, 24/10 у м. Київ, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 19.08.2006 року №18106К31/2159, відповідно до якого іпотекодержателем є ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (а.с. 62-63 т.1).

Крім того, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на час постановлення оскаржуваної ухвали були наявні наступні записи про обтяження: від 10.04.2014 року про арешт нерухомого майна на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.04.2013 року №37160509 (а.с. 63 т.1); від 18.04.2014 року про арешт нерухомого майна на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04.2014 року №36733474 (а.с. 64 т.1); від 25.02.2014 року про арешт нерухомого майна на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.02.2014 року №41949409 (а.с. 65 т.1).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. 05 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65313292 з примусового виконання вказаного вище наказу №5011-34/63787-2012, виданого 25.02.2013 року Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ «Солтлейд», Багатопрофільного підприємства «Солідарність» у формі ТОВ, ТОВ «Диво-Світ» на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитним договором №18106К31/2159 у загальному розмірі 194754,37 грн. та 71988,98 франків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2021 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 року та постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року, у справі №5011-34/6378-2012, відмовлено у задоволенні скарги Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. при виконанні рішення у справі №5011-34/6378-2012 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №65313292 .

Отже, АТ «Укрексімбанк» є кредитором по відношенню до боржника Багатопрофільного підприємства «Солідарність» у формі ТОВ; стягнення заборгованості відбувається у межах відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

При задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував, що накладення арешту та заборона будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом 99/100 часток будівлі центру сімейного дозвілля за адресою по АДРЕСА_3 стосується нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, на яке звертається стягнення у виконавчому провадженні №65313292 та призводить до фактичного зупинення виконання остаточного судового рішення, зокрема, у справі №5011-34/6378-2012.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 03 липня 2019 року у справі №331/1255/17.

Крім того, об`єкт незавершеного будівництва - торговельно-офісний центр « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою по АДРЕСА_4 , на 91,69/100 часток якого оскаржуваною ухвалою накладено арешт та заборону будь-яким особам вчиняти дії з продажу, дарування, а також відчуження будь-яким іншим способом, є предметом іпотеки за іпотечним договором №151407Z89 від 20.11.2007 року, іпотекодержателем за яким є АТ «Державний експортно-імпортний банк» та який укладено на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №151407К43 від 16.11.2007 року. Як встановлено судом, позичальником порушено умови вказаного кредитного договору та рішенням суду від 16.10.2012 у справі №5011-18/5927-2012 була стягнута солідарно заборгованість з ТОВ «Солтрейд» та ТОВ "БП "Солідарність" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України". На виконання вищевказаного рішення 01.02.2013 видано відповідний наказ №5011-18/5927-2012 (а.с. 102 виділених матеріалів).

Отже, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» є кредитором по відношенню до боржника ТОВ «Солтрейд» та ТОВ "БП "Солідарність", а тому постановлення судом першої інстанції ухвали щодо накладення арешту на майно боржника порушує його права та інтереси як стягувача, який теж має право на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника. Тому АТ «Укрексімбанк» має право на апеляційне оскарження ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року, як особа, яка не брала участь у розгляді справи, однак суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у даній справі №214/4604/20.

Висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи (частина 5 статті 411 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Виходячи з викладеного, встановивши, що вжиті заходи забезпечення позову порушуватимуть права позичальника та іпотекодержателя АТ «Укрексімбанк», якого не було залучено до участі у справі, та фактично призводять до зупинення виконання рішення суду у справі №5011-34/6378-2012 та №5011-18/5927-2012, суперечить сутності та меті забезпечення позову, враховуючи, що ТОВ «Солідарність» та ТОВ «Солтрейд» є боржниками, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Колегія зауважує, що позивач не позбавлена можливості звернення до суду з іншою заявою про забезпечення позову, з обранням виду забезпечення, який не створюватиме перешкод для осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову з ухваленням нового судового рішення, яким в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова