Провадження номер 2/741/236/22
Єдиний унікальний номер 741/1543/21
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав ОСОБА_2 , яка була одноосібно зареєстрована в ньому. Після ліквідації колгоспних дворів власниця будинку не отримала свідоцтв та не зареєструвала права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її син ОСОБА_3 . Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 відкрита у Носівській районній державній нотаріальній конторі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , матері спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, спадкова справа відкрита в Носівській районній державній нотаріальній конторі. Дружина померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачеві було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючі документи на будинок. Одночасно позивачеві було роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав в судовому порядку.

Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 29 липня 2022 року.

У судове засідання позивач не з`явився, але до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а. с. 32).

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача (а. с. 55).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому зареєстрованою значиться ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 7/1-18/1296 від 01 жовтня 2021 року (а. с. 17).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_2 як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вона не отримала свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 13).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що на день своєї смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 20 жовтня 2021 року № 1335/1 (а. с. 18).

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_3 був сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 11). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Судом установлено, що після смерті ОСОБА_2 . Носівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 290 за 1993 р. Із копії спадкової справи убачається, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , подавши державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала до Носівської державної нотаріальної контори заяву, якою відмовилася від належної їй долі спадкового майна після смерті матері ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (а. с. 63-64).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , став належати її сину ОСОБА_3 , однак він юридично не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 54) (а. с. 54).

Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Із копії довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 1336/1 від 20 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 на день своєї смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 . На день його смерті з ним були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а. с. 19).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10).

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Судом установлено, що до майна померлого ОСОБА_3 . Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 525/2013, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 53).

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 № 525/2013 убачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Син померлого ОСОБА_5 та дружина померлого ОСОБА_4 подали до нотаріальної контори у визначений законодавством строк заяви про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 49-52).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спірний житловий будинок, який останній успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_2 , але на який юридично не оформив своїх спадкових прав, став належати позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1335/02-31 від 08 грудня 2021 року (а. с. 20).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 14-16). Відповідно до копії технічного паспорту загальна площа будинку становить 58,9 кв. м, житлова площа - 19,8 кв. м.

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 20 грудня 2021 року становить 83000 грн. (а. с. 21-22).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5).

Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 524, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 15, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 58,9 кв. м житловою площею 19,8 кв. м з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений у АТ КБ «ПриватБанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач коштів - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 20 грудня 2021 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 29 липня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА