Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/710/22
Справа № 279/767/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку загального провадження цивільну справу №279/767/22 за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права, як члену колективного сільськогосподарського підприємства, на виділені земельні паї на підставі протоколу загальних зборів членів КСП ім. Щорса Веселівської сільської ради Коростенського району. Житомирської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 .

За життя його мати прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 спільною реєстрацією та проживанням на день його смерті, але не оформила за життя своїх прав.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 він прийняв. Звернувшись до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Неборачко І.В. з заявою, щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав після смерті моїх батьків, отримав роз`яснення, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно належне спадкодавцю ОСОБА_1 , не може бути видане з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земель цих часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства , в тому числі пенсіонери , які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України ( 6 редакції 1990 року ) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку , що додаються до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачi цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай) . Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений ) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодекс України, Указу Президента України вiд 08 серпня 1995 року N? 720/95 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набула права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Розділ II, Глава 10 ), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час i мiсце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства , якщо має мiсце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи , які підтверджують вказані факти.

Згідно п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 295/5 . видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

На підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно нотаріусу має бути надано оригінал правовстановлюючого документу.

Враховуючи вище наведене нотаріус рекомендував звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав.

Приписами ст. 524 ЦК України (в ред.1963 р.) та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ) до інших осіб (спадкоємців).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективноi власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай ) з дня видачі цього акта, i в разі його смерті успадкування права на земельний най здійснюються за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли у різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " № 24-753/0/4-13 вiд 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку ( пай ) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена.

Належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), в землях КСП ім.. Щорса Веселівської сільської ради Коростенського району, Житомирської області, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сторони в судове засідання не прибули, надали заяви в яких зазначили про розгляд справи у їх відсутності, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 70 років в с.Іванівка Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 5.11.1996 року Веселівською сільською радою Коростенського району Житомирської області.

Позивач є сином померлого, що відносить його до кола спадкоємців першої черги за законом.

Ступінь родинного зв`язку стверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданим 5.11.1954 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК Української РСР в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Оскільки строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 6.05.1997 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Статтею 524 ЦК Української РСР (в ред.1963 року) встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Зі змісту статті 548 ЦК УРСР в ред.1963 року слідує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями статті 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З довідки виданої Веселівським старостинським округом №370 від 13.05.2021 року слідує, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з ним на день його смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 69 років в м.Коростень Житомирської області.

З довідки Веселівського старостинського округу №371 від 13.05.2021 року слідує, що ОСОБА_3 , була зареєстрована та постійно проживала одна на день смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

З листа приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко Ірини Віталіївни від 12.03.2021 року за №133/01-16, наявного у справі слідує, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа не заводилась.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , права якої позивачем не оспорюються.

Докази про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 у справі відсутні.

З п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України слідує, що прийняття і відмова спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким що прийняв усю спадщину.

Враховуючи те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла ОСОБА_3 , тому все майно, що належало спадкодавцеві на момент його смерті, вважається належним ОСОБА_3 , незалежно від факту не отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на майно з приводу якого порушено спір.

Відповідних вимог про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачем не заявлялось, тому підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315 354, 355 ЦПК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області, місце знаходження с. Ушомир, Коростенського району Житомирської області, вул. Березюка, буд. 15, .

Суддя: О.М.Шульга