П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Київ

Справа № 372/4596/21

Провадження №22-ц/824/3234/2022

Резолютивна частина постанови оголошена 23 лютого 2022 року

Повний текст постанови складено 12 квітня 2022 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального

округу Київської області Заставенко Анна Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Мазепою Ніною Миколаївною, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко Анна Вікторівна про визнання договору міни недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко Анна Вікторівна про визнання договору міни недійсним.

Разом і позовною заяву позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 0:04:013:0031, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що на час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення того, що відповідачі можуть розпорядитися даним об`єктом та продати спірну земельну ділянку що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом його він звернувся до суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року року забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко А.В. про визнання договору міни недійсним, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 0:04:013:0031, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Мазепа Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зокрема зазначає про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить в собі жодних наведених позивачем належних підстав позову та обґрунтувань необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності позовних вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 авдокат Мазепа Н.М. підтримала доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко Анна Вікторівна про визнання договору міни недійсним.

Разом і позовною заяву позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 0:04:013:0031, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що на час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення того, відповідачі можуть розпорядитися даним об`єктом та продати спірну земельну ділянку що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом його він звернувся до суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року року забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Заставенко А.В. про визнання договору міни недійсним, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 0:04:013:0031, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує необхідність нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду по справі, своєчасне невжиття заходів може стати перешкодою для належного та повного захисту і відновлення порушених цивільних прав заявника, в зв`язку з тим, що вказане майно може бути відчужено надалі на користь третіх осіб, що матиме потенційним наслідком зміну способу захисту порушених прав позивачем із залученням інших осіб до участі справі, тобто до заподіяння додаткового процесуального ресурсу, що суперечить загальним засадам цивільного судочинства, направленим на ефективне вирішення спору.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлення обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, заходи забезпечення позову застосовуються судом у випадку наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що рішенням Обухівського районного Київської області від 22.10.2019 року № 372/3905/18, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.10. 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, Чуловським В.А. зареєстрований в реєстрі №25152, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 4433447,75 грн. Скасовано виконавчий напис від 31.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським В. А., зареєстрований в реєстрі №25152.

Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 13.10.2021 року праві № 372/3235/20 задоволено позов ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця Говорова П.В., ОСОБА_2 , 3-я особа AT «Укрсоцбанк» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів. Визнано недійсними електроні торги проведені ДП «СЕТАМ» від 07.12.2018 р, щодо відчуження будинку загальною площею 342,9 кв.м., житловою площею 102,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1217 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :04:013:0018

Зазначає, що земельні ділянки кадастровий номер - :04:013:0018, продаж якої визнана судом недійсною, та земельна ділянка кадастровий номер :04:013:0004 відносно якої вчинено договір міни, є фактично одним об`єктом нерухомості.

Як убачається з матеріалів справи, доказів наявності права власності позивачем ОСОБА_1 на допоміжну споруду для житлового будинку загальною площею 184 м2 на земельній ділянці кадастровий номер :04:013:0004 до позовної заяви не надано.

Колегія суддів за таких обставин вважає, що твердження позивача про наявність рухомого майна на спірній земельній ділянці є необґрунтованими та нічим не підтвердженими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з без додержання норм процесуального права, є не обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Мазепою Ніною Миколаївною - задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна