Справа № 129/897/22
Провадження по справі № 2/129/687/2022
УХВАЛА

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням ухвали

про залишення позову без руху

29.07.2022 року Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши та вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником позивача, - адвокатом Назаренко Мар`яною Володимирівною, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

03.05.2022 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в її інтересах представником позивача, - адвокатом Назаренко М.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

06.05.2022 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області залишено без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником позивача, - адвокатом Назаренко М.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яку стороною позивача отримано.

31.05.2022 р. представник позивача, адвокат Назаренко М.В. на виконання ухвали суду та усунення недоліків надіслала до суду завірені копії документів, поданих як докази у справі, та свої пояснення щодо усунення недоліків позовної заяви, однак позивач та її представник в повному обсязі не усунули недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- не додано до матеріалів позову оригіналу або дублікату свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.03.2017 р. як того вимагає п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №7 (п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України);

- у позовній заяві не зазначено наявності чи відсутності обставин (вагітність дружини, наявність дітей від шлюбу віком до одного року, наявність фактів вчинення протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини), визначених ч.2 ст. 110 СК України, за наявності яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений (п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України);

- не додано до матеріалів позову та до клопотання про звільнення від сплати судового збору доказів про втрату позивачем роботи, доходів (довідки про останнє місце роботи, трудової книжки позивача, де зазначено останнє місце роботи, посади, підстава звільнення, наказу про звільнення з місця роботи, інші можливі докази важкого майнового стану, тощо), (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір позивачем за подання позовної заяви не сплачувався, не додавалися документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.5) ч.4 ст.185 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків терміном у 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Одночасно позивачу було роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважитися неподаною і повернута позивачеві.

Станом на 29.07.2022 року зазначені в ухвалі Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.05.2022 року недоліки не виправлені.

За правилами ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали судді у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві. Одночасно суддя роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає її повторному поданню до суду, з урахуванням виправлених недоліків.

Відповідно до п.11) ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п.5) ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Попри те, що остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції належить Суду, він не повинен підміняти оцінку, зроблену національними органами, будь-якою іншою оцінкою того, що має бути найкращою стратегією у цій сфері. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або у такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та ціллю, якої прагнуть досягти (див. там же; див. також серед багатьох інших джерел рішення у справі «Кордова проти Італії» (№1) (Cordova v. Italy (no. 1)), заява № 40877/98, п. 54, ECHR 2003-I та повторення відповідних принципів у рішенні від 21 вересня 1994 року у справі «Фаєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), п. 65, Series A № 294-B).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником позивача, - адвокатом Назаренко Мар`яною Володимирівною, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання ухвали.

Суддя: