РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/390/22

09 травня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач отримала кредит в сумі 20000 грн у 2017 році для організації весілля свого сина. Кредит отримала на три роки, щомісячно мала погашати по 1500 грн і свої зобов`язання виконувала вчасно до січня 2019 року. Після цього позивачу запропонували укласти договір перекредитування з Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк». Проте, позивач виявила, що незважаючи на всі проплати розмір кредиту збільшився, а коли їй повідомили, що кожного місяця слід буде сплачувати 4000 грн, позивач зрозуміла, що її ввели в оману щодо вигідності перекредитування і остання вирішила не сплачувати більше за кредит. Вважає, що вже давно оплатила свій кредит. В подальшому, проконсультувавшись із юристом, позивач дійшла висновку, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Вказує, що виконавче провадження по виконанню спірного виконавчого напису, відкрито на примусове стягнення боргу в сумі 73601,13 грн, з яких: 6128,69 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16758 грн - прострочена заборгованість за комісією; 2,58 грн - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 47817,47 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 2394 грн - строкова заборгованість за комісією; 0,69 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 500 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Також вказує, що виконавчий напис вчинено з порушенням ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було надано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, а за таких умов виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також вказує, що на момент вчинення виконавчого напису, норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які вчинені у простій письмовій формі, вже була визнана судом нечинною. Вказаних обставин приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна не врахувала, хоча мала б це зробити та відмовити у вчиненні виконавчого напису. Просить визнати таким, що не підлягає виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №2613, вчинений 05 травня 2021 року.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Третій особі надано 5-ти денний строк з дня отримання ухвали для подання пояснень щодо позову.

Відповідачем - Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», подано заяву про визнання позовних вимог, у якій останній просить, у зв`язку із визнанням позову, стягнути лише 50% сплаченого судового збору.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович, не скористались своїм право на подання пояснень щодо позову.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна вчинено виконавчий напис №2613 про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 501 від 20 лютого 2020 року, укладеного з ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», який є Стягувачем, заборгованості за кредитним договором 501 від 20 лютого 2020 року, строк платежу за яким настав. Стягнення проводиться за період з 22 червня 2020 року по 20 січня 2021 року. сума заборгованості складає 73101,13 грн., в тому числі: 6128,69 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16758 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 2,58 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 47817,47 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 2394 грн. - строкова заборгованість за комісією; 0,39 грн. - строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 500 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

17 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком Сергієм Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65837161 з примусового виконання виконавчого напису №2613 виданого 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором 501 від 20 лютого 2020 року в сумі 73101,13 грн.

Також 17 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком Сергієм Петровичем, в межах виконавчого провадження ВП №65837161, винесено постанову про арешт коштів боржника.

12 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком Сергієм Петровичем надано ОСОБА_1 відповідь за №100 щодо розгляду заяви про зняття арешту з рахунку від 23.12.2021, у якій приватний нотаріус повідомив, що такий арешт з рахунку ОСОБА_2 може бути знято у разі надання документів на підтвердження спеціального режиму використання такого рахунку і на даний час арешт не порушує прав позивача на отримання пенсії та не унеможливлює отримання нею пенсії.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок).

Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік).

Вказаним Порядком керувався приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна при вчиненні 05.02.2021 виконавчого напису №2613, що вбачається зі змісту самого виконавчого напису.

Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості».

Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже нотаріус не мав права видати виконавчий напис у спірних правовідносинах.

За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і вчинив виконавчий напис на підставі простого письмового договору.

Відповідно до ст.ст.15, 16, 18 Цивільного кодексу України та ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст.12 та ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом, а відповідно до ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Водночас ч.3 ст.83 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що відповідач та треті особи повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідач та треті особи будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не подали, а отже з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у виконавчому написі є безспірним.

Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, відповідач не позбавлений можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1 Переліку.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити, а відтак, позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

При цьому судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 496,20 грн за подання позовної заяви та 248,10 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього стягнути 744,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати виконавчий напис №2613 вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором 501 від 20 лютого 2020 року в сумі 73101,13 грн, таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" в дохід держави 744 /сімсот сорок чотири/ гривні 30 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:

Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" (місце знаходження: м.Київ, вул.Андріївська 4), .

Повне рішення складено

09 травня 2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч