Справа № 715/589/22
Провадження № 2/715/213/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що З 11.04.2014 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24.09.2019 року. Рішення суду набрало законної сили 25.10.2019 року. Від шлюбу позивачки та відповідача у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки після припинення шлюбних відносин спільна дитина залишилась проживати з матір`ю, а відповідач не надавав ніякої допомоги на її утримання, позивачка змушена була звернутись в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішенням Глибоцького районного суду від 22.08.2019 року було задоволено позовні вимоги позивачки та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600,00 грн. щомісячно. Спільний син проживає з матір`ю в с. Стерче Чернівецького району Чернівецької області.

ОСОБА_3 на даний час хворіє на хронічне неврологічне захворювання та проходить щорічну реабілітацію в ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації» з діагнозом гіперактивний розлад із дефіцитом активної уваги. У зв`язку з хворобою син навчається у Стерченській ЗОШ І-ІІІ ступенів у 1-му класі на інклюзивній формі навчання.

Тому просить суд, ухвалити рішення, яким змінити суму стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми у розмірі 1600,00 грн. щомісячно на дитину на 1/3 частку його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

18 квітня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 направив до суду відзив на позов, в якому вказав, що ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнає. Після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки, він виконує дане рішення, заборгованості не має. Окрім цього, під час винесення рішення, суд враховувався стан здоров`я сина. Також вказував, що ОСОБА_2 на даний час створив нову сім`ю та виховує малолітню дитину, яка перебуває на його утримані. Просив суд відмовити у задоволені позову.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та позовні вимоги задовольнити повністю. Не заперечує, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте направив до суду відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2014 року підтверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є зазначені сторони у справі.

Згідно Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.08.2019 року з громадянина ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 18 лютого 2022 року №100, яка видана Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на її утриманні.

Згідно консультативного висновку від 18 лютого 2022 року виданого ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей», ОСОБА_3 хворіє, діагноз гіперактивний розлад із дефіцитом активної уваги.

Відповідно до довідки №18 від 17 лютого 2022 року виданої Стерченською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 навчається в 1 класі на інклюзивній формі навчання.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09 вересня 2020 року, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07 квітня 2022 року №62 виданого Глибоцькою селищною радою Чернівецької області, ОСОБА_2 проживає в с. Стерче, Чернівецького району Чернівецької області, до складу його сім`ї входять: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батько пенсіонер; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 мати пенсіонерка; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 співмешканка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 син співмешканки; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 син співмешканки; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 донька.

Згідно довідки №63 від 08 квітня 2022 року виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецької області, ОСОБА_2 згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 ніде не працює.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка як підставу про збільшення розміру аліментів вказувала на те, що з часу призначення їй аліментів потреби дитини значно зросли та змінився стан здоров`я дитини.

Проте позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження даних фактів зміни, зокрема, погіршення її матеріального стану та докази щодо поліпшення матеріального становища відповідача. Окрім цього у судовому рішенні від 22 серпня 2019 року, при призначенні суми аліментів, судом враховувався стан здоров`я дитини, який на даний час суттєво не змінився.

Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

При цьому слід зазначити, що частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VІІІ ч.1 ст. 71 «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбачено СК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року становить 2395 гривень. Тобто, позивачка на даний час має право на отримання законодавчо визначеного гарантованого мінімального розміру аліментів.

Отже, враховуючи те, що позивачкою не доведено, обставин, визначених статтею 192 Сімейного кодексу України, які б підтверджували поліпшення матеріального становища платника аліментів, а також не надано доказів погіршення її матеріального становища або стану здоров`я, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191, ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. -13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 травня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: