Справа № 161/2152/22
Провадження № 2/161/1849/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 травня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши у в порядку письмового спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/2152/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову вказано, що гр. ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпілий від злочину ОСОБА_2 проходив лікування у КП «Волинська обласна клінічна лікарня». Вказує, що розмір витрат лікарні на лікування потерпілого становлять 2 310,88 грн., які просить стягнути з відповідача на підставі ст. 1206 ЦК України.

28 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав.

Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали.

Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.

Згідно з ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2021 року у справі №161/2275/20 заяву потерпілого ОСОБА_3 задоволено, кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КК України закрито (а. с. 3).

З ухвали суду слідує, що обвинувачений ОСОБА_1 17.09.2018 близько 23:30 год., перебуваючи поблизу магазину «Соняшник», що по пр. Волі, 27 в м. Луцьк Волинської області, діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно наніс п`ять ударів кулаком правої руки в ділянку щелепи потерпілого ОСОБА_2 , після чого останній впав на землю, а обвинувачений ОСОБА_1 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку потилиці останнього. Своїми вищевказаними умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці лівого суглобового паростка, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 988 від 27.12.2019 за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби.

У зв`язку з вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня», а саме - у стоматологічному відділенні з 18.09.2018 по 22.09.2018, тобто 4 ліжко-днів, і витрати на його лікування згідно довідки-розрахунку лікувального закладу №1.10/178 від 21 січня 2022 року становлять 2 310,88 грн. (а. с. 4).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 7 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року (далі - Порядком).

Як передбачено Порядком, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що між злочинними діями відповідача ОСОБА_1 , який спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 , та перебуванням його на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, а також те, що кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_1 у сумі 2 310,88 грн. проведено позивачем у відповідності до Порядку, суд приймає його до уваги.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. 12, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради 2 310 (дві тисячі триста десять) гривень 88 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп., що підлягає зарахуванню до державного бюджету.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, місце знаходження: 43005, м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 21, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк