Справа № 473/644/22
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

"02" травня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради Красьоха Володимира Володимировича, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 квітня 2022 року, ухваленим по обумовленій цивільній справі, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.

27 квітня 2022 року на адресу суду від представника позивачки адвоката Кравець А.В. надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 600 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України суд вважав можливим розглянути вищевказану заяву без виклику в судове засідання сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч.ч.1,2 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3)у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПУ України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Обумовлене правило застосовується також до справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться (постанова ВП ВС від 19.02.2020, справа № 755/9215/15-ц).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справах «Ботацці проти Італії», «East/West Alliance Limited проти України»).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження обумовлених витрат представником позивачки надані копії: договору про надання правничої допомоги № 39 від 09 лютого 2022 року, додатка №1 до договору про надання правничої допомоги № 39 від 09 лютого 2022 року, акта надання послуг № 113 від 16 лютого 2022 року (складання позовної заяви), квитанції від 10 лютого 2020 року (8 000 грн.), акта надання послуг № 134 від 18 квітня 2022 року (участь в судовому засіданні 18 квітня 2022 року), квитанції № 0.0..1 від 16 квітня 2022 року (3 300 грн.), акта надання послуг № 133 від 25 квітня 2022 року (участь в судовому засіданні 22 квітня 2022 року), квитанції № 0.0..1 від 22 квітня 2022 року (3 300 грн.).

Представником відповідача подано клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України.

За такого, враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо компенсації позивачці витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

стягнути з комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, місцезнаходження юридичної особи: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця 228-ї Стрілецької дивізії, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи: 01998443, на користь ОСОБА_1 , яка зареєстрована адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Л.В.Лузан