Провадження № 6/379/8/22
УХВАЛА

04 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши заяву про самовідвід у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно із іншими особами, та звернення на майно боржника, що не зареєстроване в законному порядку; стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно із іншими особами, та звернення на майно боржника, що не зареєстроване в законному порядку; стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 .

24.11.2021 Оболонським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою передано зазначене подання для розгляду за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області.

03.05.2022 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 справу передано для розгляду судді Музиченко О.О..

04.05.2022 до вирішення питання про прийняття подання до свого провадження та призначення судового розгляду суддею Музиченко О.О. подана заява про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК порушення порядку визначення судді для розгляду цієї справи.

За положенням ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

При вирішенні питання самовідводу встановлено, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. подане на підставі ст.ст. 440, 443 ЦПК України в межах виконання ним рішення Таращанського районного суду Київської області від 30.07.2021 у справі №379/25/21, провадження №2/379/297/21, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Вказане рішення ухвалене головуючим суддею Зінкіним В.І..

Частиною 1 статті 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно абз.8 п.п.2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 зі змінами, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються судові справи, за якими надійшли заяви (клопотання), пов`язані із виконанням судових рішень.

Такі судові справи та матеріали підлягають автоматизованому розподілу за правилами, визначеними загальними Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду, виключно у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача), що передбачено п.п. 2.3.47. Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 вбачається, що автоматизований розподіл даної справи було здійснено на загальних підставах. Судді, які приймали участь у розподілі: Зінкін ВІ., Музиченко О.О..

Отже, автоматизований розподіл даної судової справи між суддями проведено з порушенням вимог ст. 446 ЦПК України та п.п.2.3.44., 2.3.47. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, оскільки раніше визначений в судовій справі головуючий суддя був присутній при автоматизованому розподілі судові справи, пов`язаної із виконанням судового рішення.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у кількох рішеннях наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Під «судом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом:

суд утворений безпосередньо на підставі закону;

суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції;

суд діє в законному складі.

У справі «Gurov проти Молдови» (№ 3645502, рішення від 11 липня 2006 року) ЄСПЛ визнав порушенням частини першої статті 6 Конвенції розгляд цивільної справи суддею, строк повноважень якого на момент розгляду справи закінчився, але він продовжував виконувати судові повноваження за відсутності будь-яких правових підстав.

Отже, слід вважати, що «суд, встановлений законом» означає наступне:

дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності;

дотримання правил автоматичного розподілу справ;

наявність повноважень у судді;

належний склад суду;

наявність достатніх повноважень для розгляду певної категорії справ.

Відтак, судом встановлено, що дана справа передана головуючому судді з порушенням визначеного законодавством порядку, а тому обраний при такому розподілі склад суду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не є «судом, встановленим законом» у вказаній справі.

В п.114 рішення ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 07.11.2002 зазначено: «Суд нагадує, що, згідно з пунктом 1 статті 6, «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи. Термін «закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 статті 6.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ч. 1 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про самовідвід може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З урахуванням обґрунтованості заяви судді Музиченко О.О. про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 36 ЦПК України, з метою забезпечення права учасників справи на справедливий «суд встановлений законом», суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 7 ст. 20, ч.4 ст.116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст.ст. 39-41, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід головуючого судді Музиченко Ольги Олегівни у справі ЄУН №756/17969/21, провадження №6/379/8/22 за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно із іншими особами, та звернення на майно боржника, що не зареєстроване в законному порядку; стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 задовольнити.

Справу передати до канцелярії Таращанського районного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу у визначеному законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 04.05.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО