Провадження № 2/686/37/22
07 вересня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:
судді Приступи Д.І.
при секретарі Федаш Ю.М.

В обґрунтування позову вказує, що для оформлення спадщини позивач звернувся до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори, державним нотаріусом йому були видані свідоцтва на спадщину за заповітом по 1/2 частині на кожний з зазначених об`єктів.
Для належного оформлення іншої частини спадкового майна ОСОБА_2 направила до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори звернення. Проте отримала відповідь від 25 вересня 2021 року за № 956/01-16, якою їй відмовлено в оформлені іншої частини спадщини. При цьому відмова мотивована тим, що ОСОБА_3 на час смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через місяць та дев`ять днів після смерті ОСОБА_3 .. Оскільки ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_3 проживала з останнім разом, то, на думку державного нотаріуса, вона має право на обов`язкову частку, прийняла спадщину та не відмовилась від неї, що і змусило позивача звернутись до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив.
Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
13 червня 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт за умовами якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав - ОСОБА_2 .
Для оформлення спадщини позивач звернувся до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори. Проте державним нотаріусом йому були видані свідоцтва на спадщину за заповітом по 1/2 частині на кожний з зазначених об`єктів.
Для належного оформлення іншої частини спадкового майна ОСОБА_2 направила до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори звернення. Проте отримала відповідь від 25 вересня 2021 року за № 956/01-16, якою їй відмовлено в оформлені іншої частини спадщини. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_3 на час смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а оскільки ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_3 проживала з останнім разом, то вона має право на обов`язкову частку, прийняла спадщину та не відмовилась від неї.
Висновок державного нотаріуса про те, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку та прийняла спадщину, так як проживала з ОСОБА_3 і не відмовилась від спадщини є передчасним. ОСОБА_4 померла через 1 місяць та 9 днів після свого чоловіка.
Відповідно до ст. 69 Закону України « Про нотаріат», п.п.5.5 п.5 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлення спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, нотаріусом здійснюється на стадії оформлення спадщини, про що повинен заявити сам спадкоємець. А правила спадкової трансмісії, відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, на обов`язкову частку не розповсюджуються.
За життя ОСОБА_4 не вчинила жодних дій, які б свідчили про прийняття або відмову від спадщини, а також претензії на обов`язкову частку після смерті свого чоловіка.
Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 367 ЦК України частки в сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі №227/3750/19 роз`яснено, що позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є належним способом захисту якщо вбачаються перешкоди в оформлені спадкових прав в нотаріальному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 49, ч. 4 ст. 81, ст. 110, 115, ч. 2 ст. 134, ч. 7 ст. 135, ч. 2 ст. 136, 137, 138, 139, 140, 141, ч. 1 ст. 155, ч. 7 10 ст. 158, ч. 4 ст. 200, ч. 2, 4 ст. 206, ч. 2 ст. 240, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ст. 280, ч. 1 ст. 352, ст. 354, 430, ч. 6 ст. 431 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України, суд
Стягнути з Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 1034 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та закінчення строку для подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Д.І. Приступа