Справа № 309/4581/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Куштана Б. П., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Кекерчень М. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 10 січня 2022 року, постановлену суддею Кемінь В. Д., по справі за позовом ОСОБА_2 до ПП «Юридична, консультативно-правова та виробнича фірма «Київ-Хуст», ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Чіжмарь Сергій Іванович, про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову

Свою заяву мотивував тим, що ним пред`явлено позов до ПП «Юридична, консультативно-правова та виробнича фірма «Київ-Хуст» та ОСОБА_1 про захист права власності на об`єкт нерухомого майна (лазне-пральний комплекс), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 961,5 кв.м.

Заявник вважає, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до протиправного позбавлення права власності позивача, істотно ускладнить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку з цим заявник ОСОБА_2 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони здійснення будь-яких дій щодо об`єкту нерухомого майна (лазне-пральний комплекс) загального площею 961, 5 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 та щодо земельної ділянки, на якій розташований цей лазне-пральний комплекс (а.с.3-7).

Ухвалою Хустського районного суду від 10 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону здійснення будь-яких дій щодо об`єкту нерухомого майна (лазне-пральний комплекс) загального площею 961, 5 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 та щодо земельної ділянки, на якій розташований цей лазне-пральний комплекс (а.с.25-26).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що заявник ОСОБА_2 своє прохання про вжиття заходів забезпечення позову висловив лише у позовній заяві, що не передбачено законом. Заява про забезпечення позову має бути подана в якості окремого самостійного документа та не може бути складовою частиною позовної заяви або якого-небудь іншого процесуального документу, поданого в рамках розгляду справи. Крім того, даний вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а судом не було застосовано заходи зустрічного забезпечення (а.с.37-52).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник апелянта ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 пред`явив позов до ПП «Юридична, консультативно-правова та виробнича фірма «Київ-Хуст» та ОСОБА_1 про захист права власності на об`єкт нерухомого майна (лазне-пральний комплекс), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 961,5 кв.м.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він є власником цього нерухомого майна, а прилюдні торги з його реалізації проведені з порушенням вимог закону, про що свідчить рішення Іршавського районного суду від 06 березня 2002 року.

Накладаючи заборону здійснення будь-яких дій щодо об`єкту нерухомого майна (лазне-пральний комплекс) в АДРЕСА_1 , та щодо земельної ділянки, на якій цей об`єкт розташований, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом спору у даній справі, існують ризики його реалізації, що істотно ускладнить можливість захисту прав та інтересів позивача ОСОБА_2 , який бажає повернути це нерухоме майно у свою власність.

Захід забезпечення позову є співмірним позовній вимозі, оскільки при його застосуванні забезпечувалась збалансованість інтересів сторін спору, можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача без безпідставного обмеження прав та інтересів інших учасників справи, а також можливість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також констатує, що на даний момент цей захід забезпечення позову змінений іншим, зокрема, накладенням арешту на майно.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2022 року.

Головуючий

Судді