Справа № 529/93/22
Провадження № 2/529/106/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Петренко Л.Є.,

з участю секретаря - Звягольської В.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ імені Чапаєва, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 11.02.2022 звернувся до суду з позовом про визнання дійсним між ним та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю ім. Чапаєва (далі по тексту - ТОВ ім. Чапаєва) договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 11.03.2017 та визнання права власності на нього.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що між ним та ТОВ Імені Чапаєва в особі директора Калюжного П.С. 11.03.2017 укладено письмовий договір купівлі-продажу будівлі, згідно якого ним придбано за виплату 12/25 частини нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 .

Вказаним договором передбачено, що ТОВ імені Чапаєва передає ОСОБА_1 вказану частину нежитлової будівлі, а останній здійснює виплату його вартості в сумі 6000 грн., після чого здійснюється реєстрація права власності за ним на вказану будівлю. Крім того, позивач несе всі витрати щодо утримання цієї будівлі.

Після укладення вказаного договору позивач ОСОБА_1 за власні кошти здійснив повний капітальний та поточні ремонти приміщень у будівлі.

В день укладення угоди позивачем ОСОБА_1 сплачено ТОВ Імені Чапаєва узгоджену договором вартість спірного нерухомого майна, після чого вважав себе власником цієї нежитлової будівлі, здійснюючи догляд за нею та її покращенням загалом.

31.12.2021 між позивачем та Диканською селищною радою укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0191, загальною площею 0,0857 га, де саме знаходиться вказана нежитлова будівля.

Відповідач ТОВ Імені Чапаєва на підставі неодноразової письмової вимоги щодо нотаріального посвідчення угоди до цього часу ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

З огляду на вказане вище, та вважаючи те, що позивач виконав усі свої зобов`язання за договором, сплатив повну вартість придбаної ним на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі у ТОВ Імені Чапаєва, яке ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, у зв`язку з чим порушує його право власності на нього, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

14.02.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.04.2022 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення своїх позовних вимог, яку ухвалою від 29.04.2022 прийнято до розгляду. В обґрунтування уточненої заяви вказав, що позивачем було виявлено технічну невідповідність заявлених основних позовних вимог в частині визначення площі нежитлових приміщень, її відсоткової величини та переліку приміщень будівлі.

У зв`язку з чим позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна розташованого по АДРЕСА_1 , укладений 11.03.2017 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ ім. Чапаєва та визнати на ним право власності на 13/25 частину нежитлової будівлі, що складається з кімнат: кімната № НОМЕР_1 цех площею 39,5 кв.м, кімната №4 зал обслуговування площею 29,7 кв.м. розташовані по АДРЕСА_1 .

04.04.2022 представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чапаєва в особі Калюжного П.С. подано відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказує, що він є учасником та колишнім керівником вказаного товариства. Також зазначено, що 11.03.2017 відповідно до укладеного письмового договору у товариства позивачем ОСОБА_1 придбано частину приміщень нежитлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та сплачено повну домовлену вартість вказаного майна. У зв`язку з неможливістю нотаріального посвідчення правочину яка спричинена відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, сторони домовилися про відтермінування таких дій.

01.03.2019 та 12.01.2022 на адресу ОСОБА_2 надходили листи від позивача з вимогами посвідчення правочину та пропозиціями з`явитися до нотаріальної контори. Але, враховуючи ті обставини, що ТОВ ім.Чапаєва не виконало домовленостей на підготування документів, а він особисто як керівник підприємства припинив свою трудову діяльність ще з 04.09.2018, тому вимоги позивача задоволені не були.

Невиконання з боку відповідача як продавця ТОВ ім.Чапаєва законних вимог позивача як покупця щодо вчинення дій належного посвідчення правочину відбулося з об`єктивних причин, а саме: підприємство ТОВ ім.Чапаєва є таким, що повністю припинило свою господарську діяльність, вже понад 5 років є закритими рахунки юридичної особи, підприємство не здійснює податкової звітності оскільки є повністю відсутніми виробничі потужності та відсутні наймані працівники, ОСОБА_2 припинив свою трудову участь на посаді керівника ТОВ ім. Чапаєва у зв`язку із виходом на пенсію. Тому, з часу звільнення вказаного керівника відсутня будь-яка особа, яка б могла представляти інтереси підприємства та виконувати повноваження відповідно до установчих документів.

Разом з тим, прийняття нового керівника унеможливлюють обставини того , що засновниками підприємства вже протягом більше 10 років не проводяться загальні збори юридичної особи, в тому числі і у зв`язку зі смертю засновників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мешкали в с. Чапаєвка (зараз перейменовано на Діброва) Полтавського району Полтавської області.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 подали заяви про виключення їх зі складу засновників ТОВ ім.Чапаєва.

Враховуючи викладені обставини, вчинення дій щодо посвідчення правочину є фактично неможливим тому як підприємство хоч і не припинило державної реєстрації але безповоротно втратило свою правоздатність у зв`язку з відсутністю органів його управління.

14.03.2022 третя особа Диканська селищна рада Полтавської області подали до суду письмові пояснення в яких вказали, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими що підлягають до задоволення. Також, просили розгляд справи розглянути у відсутність їхнього представника.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ТОВ ім.Чапаєва в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа - Диканська селищна рада Полтавської області в судове засідання не з"явилась, у письмових поясненнях просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "імені Чапаєва" в особі директора Калюжного П.С., який діє на підставі статуту підприємства, продав, а позивач ОСОБА_1 купив 12/25 частини нежитлової будівлі, які складаються відповідно до технічного паспорту з кімнат 4 та АДРЕСА_2 , на умовах передачі у власність ОСОБА_1 вказаного нерухомого майна після повної виплати його вартості у день підписання вказаного договору, а саме 11 березня 2017 року, у розмірі 6000 грн (а.с. 6-7).

Позивач виконав свої зобов`язання і повністю сплатив вартість вказаної частини нежитлової будівлі, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №4 від 11.03.2017 року (а.с 7), але сам договір не був нотаріально посвідчений.

Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу будівлі від 11.03.2017 продавець зобов`язаний повідомити покупця у письмовій формі про готовність об`єкту продажу до нотаріального посвідчення цього договору протягом одного року з часу підписання договору.

Згідно з п. 10 вказаного договору, сторони розуміють природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором. Сторони підтверджують, що цей договір не є фіктивним та не є удаваним.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 повністю виконав всі умови цього договору.

Судом встановлено, що відповідач ТОВ імені Чапаєва, де від імені підприємства діє його учасник ОСОБА_2 , ухиляється від нотаріального посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу будівлі від 11.03.2017, що унеможливлює повноцінне та належне володіння, користування та розпорядження позивачем ОСОБА_1 цією будівлею, що підтверджується листами, які направлялися на адресу відповідача та залишені без реагування.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.657 ЦК України (чинної на момент укладення договору) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України (у редакції чинній на час укладення договору), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Відповідно до ст. 640 ЦК України (у редакції чинній, як на час укладення договору купівлі-продажу) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На час розгляду справи у суду відсутні підстави вважати недійсним вищевказаний правочин - договір купівлі-продажу частини будівлі по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідач ТОВ Імені Чапаєва, ухиляються від нотаріального посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу будівлі від 11.03.2017, тому як саме підприємство фактично повністю припинило свою господарську діяльність, рахунки закриті понад 5 років, керівник підприємства припинив свою діяльність, наймані працівники відсутні, прийняття нового керівника унеможливлюють обставини не можливістю проведення зборів юридичної особи у зв`язку із смертю більшості засновників товариства. При цьому, у зазначеному договорі було обумовлено обов`язок продавця частини будівлі повідомити покупця щодо нотаріального посвідчення договору протягом одного року з часу підписання цього договору.

Крім цього, встановлено, що позивач відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно який сформований 20.06.2017, на підставі рішення суду №529/1276/15-ц від 21.12.2015 є власником іншої 12/25 частини нежитлових приміщень, які знаходяться в цій же будівлі і тому він як покупець вже довгий час фактично користується цілим об`єктом ще з 2001 року, та крім всього іншого провів повний капітальний та поточні ремонти приміщень нежитлової будівлі, для використання у власних цілях (а.с. 19).

Також, відповідно до наявного у матеріалах справи договору оренди землі від 31.12.2021 укладеного позивачем з Диканською селищною радою терміном на 15 років позивач користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 , де саме знаходиться нежитлова будівля загальною площею приміщення 133,5 м.кв (а.с. 12-14).

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

У свою чергу, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі від 11 березня 2017 року з наступним визнанням за позивачем право власності на неї.

Враховуючи те, що позивачем не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не вирішувалося.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ імені Чапаєва, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі від 11 березня 2017 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю Імені Чапаєва продало, від імені якого діяв ОСОБА_2 , як директор, а ОСОБА_1 купив 12/25 частини нежитлової будівлі, що складається з приміщень 4 та 7, розташованої по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 13/25 частину нежитлової будівлі позначеної літ. А-1, розташованої по АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з кімнати №4 зал обслуговування площею 29,7 кв.м. та кімнати №7 - цех площею 39,5 кв.м.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Діброва Полтавського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Імені Чапаєва, місце знаходження: с. Діброва Полтавського району Полтавської області, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог:

Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місце знаходження: Полтавська область смт. Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Головуюча Л.Є. Петренко