Справа № 463/2991/22
Провадження № 2-о/463/57/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Рудакова Д. І.

за участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.,

в м. Львові у відкритому судовому засіданні, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки вказані у заяві.

В обґрунтування заяви покликається на те, що після смерті її молодшої доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та з якою ОСОБА_2 був розлучений з 22.03.2012. ОСОБА_2 наполягав на тому та проживав разом із своєю донькою (її внучкою) ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , а з грудня 2019 року по АДРЕСА_2 , за адресою проживання ОСОБА_1 . За останні два роки ОСОБА_2 створив нестерпні умови спільного проживання, постійно висміював її перед онукою, погрожував неоплатою комунальних послуг, не дозволяв включати опалення, а останнім часом погрожував фізичною розправою та вимагав виселитись із квартири. Окрім цього, 14.02.2022 безпричинно розпочав сварку, завдав тілесних ушкоджень, після чого останнього госпіталізували до Львівської обласної психіатричної лікарні. 20.03.2022 ситуація повторилась у громадському місці. Разом з тим, ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжитті поліцією та судом, враховуючи наведене просить задовільнити заяву про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.

До початку судового засідання заявник подала заяву про слухання справи у її відсутності, підтримує вимоги викладені в заяві та просить таку задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває на лікуванні у Львівській обласній психіатричній лікарні.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є бабцею ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла. Батко дитини наполягав на тому, щоб проживати разом із донькою. Також встановлено, що сторони проживали спільно за адресою: АДРЕСА_1 , а з грудня 2019 року по АДРЕСА_2 , за адресою проживання ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) зроблено висновок, що "враховуючи положення Закону N 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях".

Як вбачається із долучених до справи доказів, мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 - померла. Догляд за дитиною здійснювала бабуся ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 . Так завник ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з метою захисту, однак подані звернення результатів не дали, окрім цого ОСОБА_2 госпіталізований до Львівської обласної психіатричнорї лікарні.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , є високої вірогідністі продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявниці щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає, що вимоги про видачу обмежувального припису підлягають задоволенню частково, враховуючи пояснення сторін.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , протягом шести місяців:

перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ;

наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та місця праці постраждалої особи, а саме Комунального некомерційного підприємства Львівської міскої ради «Західноукранський спеціальний дитячий медичний центр», за адресою: м.Львів, вул.Дністерська,27 ;

вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею;

заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Відділ поліції №1 Львівське районне управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області та Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення - 29 квітня 2022 року.

Суддя Д.І. Рудаков