Справа № 352/2684/21
Провадження № 2/352/233/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

27 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

14.12.2021 позивач ОСОБА_2 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що йому на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів належить житловий будинок «А» за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, зазначає, що вони не проживають в даному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Також, вони не сплачують комунальні платежі, не беруть участі в утриманні житла, їх особистих речей в будинку немає. Зазначає, що даний будинок є непридатний для проживання, так як у ньому відключені комунікації, а саме газ, світло, вода. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам ніхто не чинив. Факт їх реєстрації порушує його право на вільне володіння, розпорядження, користування майном.

Ухвалою судді від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 19.01.2022 відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.04.2022 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що відповідачі більше одного року не проживають у будинку позивача, однак залишаються зареєстрованими в ньому, що порушує його право на вільне розпорядження і користування майном.

Відповідачі неодноразово в судове засідання не з`явились, від них до суду надійшли клопотання, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, за наявними матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_5 надав суду показання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З 2017 року не бачив по сусідству нікого. Там зарослі і він з сусідом хотів зайти упорядкувати все. Зазначив, що будинок АДРЕСА_1 в занедбаному стані. Коли з`явився ОСОБА_2 , то на земельній ділянці повирізав все та зробив порядок. Відповідачів в тому будинку не було ніколи.

Свідок ОСОБА_6 надав суду показання, що поруч з будинком АДРЕСА_1 має земельну ділянку. Зазначив, що він від весни до осені там постійно буває, однак в будинку ніхто не проживає. Він нікого там не бачив, територія запущена.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За вимогами ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва зареєстрованого в реєстрі №986 виданого приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олексою Любомировичем, 12.03.2021, посвідчено, що ОСОБА_2 , належить на праві власності майно, що складається з домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М. 17.09.2007 по реєстру №Д-1128, зареєстровано в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №3 за номером 392, реєстраційний №16977016, яке придбане ОСОБА_2 , в лоті разом із земельною ділянкою кадастровий номер: :01:002:0076 за 487319 грн 00 коп що раніше належало ОСОБА_3 на підставі договороу купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М.17.09.2007 по реєстру №Д-1128.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №253461310 власником житлового будинку «А», житловою площею 126,5 кв. м., загальною площею 189,3 кв. м, сарай «Б» - 12 кв. м., літня кухня «В»-15,6 кв.м., сарай «Г» - 15,0 кв. м., огорожа №2 за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 986, виданий 20.01.2021, видавник приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Угорчак Н.М., форма власності приватна, розмір частки 1/1.

Відповідачі більше шести місяців не проживають в даному будинку, не здійснюють догляд за ним, не сплачують комунальні послуги.

З пояснень свідків також підтверджено факт відсутності відповідачів більше шести місяців за місцем реєстрації.

Частиною 3 статті 9 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом. Користування жилим приміщенням в будинках приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК УРСР.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦК України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Встановивши, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в будинку, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про те, що право користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 чужим будинком також припинилось.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про втрату права користування ним.

Позаяк відповідачі не довели, що між ними та позивачем існує домовленість про інший порядок користування житлом, встановлено відсутність по місцю реєстрації відповідачів більше шести місяців, а тому вимоги позову є обґрунтовані та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі по 454 грн 00 коп.

На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст.ст. 10 - 13, 81, 258-268, 280-289, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим будинком «А», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користьОСОБА_2 по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач:ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

Рішення складене в повному обсязі 03.05.2022.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ