Ухвала

10 травня 2022 року

м. Київ

справа № 363/2906/18

провадження № 61-108св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , треті особи: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , яка подана їх представником - адвокатом Березинець Катериною Григорівною, на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року перший заступник прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, звернувся до суду з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , треті особи: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» (далі - ДП «Вищедубечанське лісове господарство»), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 серпня 2020 року у складі судді Чіркова Г. Є. у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 серпня 2020 року скасовано.

Позов першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, задоволено.

Визнано недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 13 грудня 2013 року № 612 в частині передачі безоплатно у власність 14 громадянам України земельних ділянок загальною площею 1,4000 га для ведення індивідуального дачного будівництва на території Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Витребувано на користь держави Україна в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0230; ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0237; ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0236; ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :31:130:6002; ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,05 га з кадастровим номером :31:130:6001; ОСОБА_2 земельні ділянки площею по 0,1000 га кожна з кадастровими номерами :31:130:0232 та :31:130:0233; ОСОБА_3 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0234; ОСОБА_14 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0235; ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0238; ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0239; ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0240; ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0241; ОСОБА_12 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0242; ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :31:130:0243.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року скасувати та залишити в силі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 серпня 2020 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 вказують неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) та постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 367/2530/15-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 363/1410/18 (провадження № 61-2333св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, саме, судове рішення оскаржується з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , треті особи: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк