Справа № 401/2691/21
Провадження № 2/401/182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Герко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСББ «Соняшник СЛ», -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року позивач звернулась до суду та просить ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на наступних загальних зборах співвласників ОСББ «Соняшник СЛ» спростувати інформацію про крадіжки ОСОБА_1 грошових коштів з рахунків ОСББ «Соняшник СЛ» та псування підвалу будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог наведено наступне.

ОСОБА_1 обіймала посаду голови правління ОСББ «Соняшник СЛ» та була незаконно усунута від виконання обов`язків голови. При цьому відповідачі розповсюджують плітки та недостовірну інформацію щодо неї, внаслідок чого негативно впливають на її ділову репутацію. Так, 08 серпня 2021 року на загальних зборах співвласників ОСББ «Соняшник СЛ» відповідачі привселюдно повідомили, що ОСОБА_1 вкрала з рахунків ОСББ суму, що перевищує 100 000 грн. Зокрема , ОСОБА_4 неодноразово розповідала це як мешканцям будинку АДРЕСА_1 , так і мешканцям інших будинків, повідомляла, що ОСОБА_1 придбала за ці гроші собі машину і квартиру. ОСОБА_2 на загальних зборах розповів, що ОСОБА_1 знімала кошти з банківського рахунку ОСББ та привласнювала їх. Окрім того, відповідачі повідомили представникам СП ТОВ «Світловодськпобут», що після опалювального сезону ОСОБА_1 не встановила засувки для перекриття подачі теплового носія в підвалі будинку АДРЕСА_1 , внаслідок чого відбулося псування підвалу цього будинку та підтоплення підвалу сусіднього будинку АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що все це є абсолютно неправдивою інформацією, що негативно впливає на її репутацію як голови інших ОСББ, принижує її честь і гідність, змушує погано себе відчувати, постійно виправдовуватись перед іншими людьми. (а.с. 32-33)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, з наданням часу для усунення недоліків позову. (а.с. 26-27)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду судом та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. ( а.с. 43-44)

Відповідачі подали суду відзиви на позовну заяву, у яких позовні вимоги не визнали, просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 як таких, що не підтверджені доказами, а ґрунтуються лише на домислах і особистих неприязних відносинах . (а.с. 47-48, 55-56)

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2022 року до участі у справі залучено ОСББ «Соняшник СЛ» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. (а.с. 131)

Правом подати пояснення щодо позову або відзиву представник третьої особи не скористався.

В ході судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гармаш А.В. позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Зокрема пояснили, що ОСОБА_1 була обрана головою ОСББ «Соняшник СЛ» за адресою вул. Приморська, 38б у м. Світловодськ Кіровоградської області. В лютому 2021 року загальні збори ОСББ незаконно усунули її від виконання обов`язків голови та обрали головою ОСОБА_2 . Вона звернулася до суду з позовом про визнання такий дій незаконними і рішенням господарського суду Кіровоградської області її позовні вимоги були задоволені. На дане рішення було подано апеляційну скаргу і наразі справа перебуває в суді апеляційної інстанції на розгляді. 08 серпня 2021 року збори ОСББ «Соняшник СЛ» повторно переобрали головою ОСББ ОСОБА_2 . На цих зборах відповідачі звинувачували її у крадіжці коштів з рахунку ОСББ, що є неправдою. Зазначила, що вона дійсно знімала кошти з карткового рахунку об`єднання, проте в подальшому оприбутковувала їх через касові ордери та використовувала на потреби ОСББ. Звітні документи з цього приводу вона не передає представникам ОСББ, оскільки рахує, що до винесення рішення апеляційним судом щодо її незаконного усуненні від обов`язків голови вона не повинна цього робити. ОСББ звернулося до суду з позовом до неї щодо зобов`язання передання документації , проте провадження у тій справі на даний час зупинене.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Татарчук О.В. під час судового засідання позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому ОСОБА_2 пояснив суду, що на зборах ОСББ 08 серпня 2021 року він не казав, що позивач вкрала кошти, натомість повідомив , що вона знімала кошти з карти ключ за нецільовим призначенням , чого не мала права робити, та вимагав звітності по цим коштам. Зазначив, що жодної інформації щодо дій ОСОБА_1 з приводу засувок подачі теплоносія до будинку представникам СП ТОВ «Світловодськпобут» він не повідомляв.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Погрібний В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували позов з підстав, наведених у відзиві. Крім іншого, ОСОБА_4 вказала, що на зборах ОСББ 08 серпня 2021 року вона запитала у ОСОБА_1 про те, де ділися кошти з карти ОСББ і вимагала звіту по цим коштам. Інформації, про яку позивач вказує у позові, вона щодо ОСОБА_1 не розповсюджувала.

Третя особа ОСББ «Соняшник СЛ» свого представника на судовий розгляд справи не направив, клопотань по суті справи не заявляв.

Допитана судом як свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що вона була присутня на зборах співвласників ОСББ 08 серпня 2021 року, проте не чула, щоб відповідачі звинувачували ОСОБА_1 у крадіжці грошей. Зауважила, що вона у 2020 році була головою ревізійної комісії ОСББ і в ході проведення ревізії виникали питання щодо недостачі.

Свідок ОСОБА_6 засвідчила у суді, що вона була присутня на зборах 08 серпня 2021 року та може стверджувати, що відповідачі не казали, що позивачка вкрала гроші.

Свідок ОСОБА_7 надала суду показання, з яких вбачається, що , будучи присутньою на зборах ОСББ 08 серпня 2021 року , де розглядалося питання використання коштів ОСББ, вона чула, що ОСОБА_2 запитував у ОСОБА_1 , яке вона мала право знімати кошти з рахунку ОСББ. Про крадіжку мови не йшло. Крім того, зазначила, що до серпня 2021 року вона була членом ревізійної комісії, при чому ОСОБА_1 чинила перешкоди в проведенні ревізії, не надавала документи.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила у суді, що вона була на зборах ОСББ 08 серпня 2021 року та чула, що люди питали у ОСОБА_1 , де гроші об`єднання. Щоб відповідачі звинувачували позивачку у крадіжці коштів вона не чула.

Будучи допитна як свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що приймала участь у зборах ОСББ у серпні 2021 року та в її присутності ОСОБА_2 казав ОСОБА_1 , що вона зняла гроші з картки ОСББ, привласнила їх і буде за це відповідати. Про це ж говорила і ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_10 засвідчила, що була на зборах ОСББ 08 серпня 2021 року , де ОСОБА_2 заявив, що ОСОБА_1 знімала гроші з картки ОСББ, не маючи на це права, і привласнила їх собі, за що буде нести кримінальну відповідальність. При цьому ОСОБА_3 сказала, що ОСОБА_1 украла 100 000 грн.

Свідок ОСОБА_11 дала суду показання про те, що вона приймала участь у зборах ОСББ 08 серпня 2021 року та у її присутності ОСОБА_2 повідомляв, що ОСОБА_1 знімала гроші з картки і привласнила їх собі, а ОСОБА_3 заявляла, що ОСОБА_1 «воровка».

Вислухавши доводи сторін та їх представників, свідчення свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 19 постанови від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що, беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Ч. 2 ст. 30 Закону «Про інформацію» встановлено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 Постанови роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Разом із цим положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З аналізу наведених положень закону слід дійти висновку про те, що позивач повинен довести обставини, що розповсюджена відповідачем інформація стосується безпосередньо його, мало місце поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, а також впливає на його немайнові права та порушує ділову репутацію.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що в ході проведення 08 серпня 2021 року загальних зборів співвласників ОСББ «Соняшник СЛ» відповідачами порушувалось питання щодо цільового використання коштів ОСББ у період виконання обов`язків голови цього об`єднання ОСОБА_1 . Стилістика відповідних висловлювань є результатом критичної оцінки певних подій та фактів, які були предметом обговорення, відтак вони відносяться до категорії оціночних суджень.

В силу дії ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» позивач вправі надати власне тлумачення предмету обговорення з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку та доповівши зборам про використання коштів ОСББ за цільовим призначенням.

Таким чином суд приходить до висновку, викладені вище відомості не є недостовірною інформацією що підлягає судовому захисту шляхом її спростування, а відносяться до категорії оціночних суджень. Факт повідомлення відповідачами будь якої негативної інформації у будь який спосіб стосовно позивачки СП ТОВ «Світловодськпобут» взагалі не знайшов жодного підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та відносить їх на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду потягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 02 травня 2022 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

третя особа: ОСББ «Соняшник СЛ», місцезнаходження : Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Приморська, 38б, ідентифікаційний код юридичної особи .

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина