Справа № 567/286/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Максимчук Є.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення змін до актового запису про народження

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 , Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення змін до актового запису про народження звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що з березня 2021 року він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в с. Кутянка Рівненського району Рівненської області, веде з нею спільне господарство та перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дочку ОСОБА_5 , батьком якої в свідоцтві про народження був записаний відповідач ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_4 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

Позивач вказує, що після народження дитини, вони звернулись до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо реєстрації народження доньки ОСОБА_5 та отримання свідоцтва про її народження. Однак їм було відмовлено у внесенні відомостей про позивача як батька дитини, оскільки ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , тому саме про нього було внесено відомості як батька дитини.

Позивач вважає себе батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та бажає безпосередньо виконувати свої батьківськи обов`язки по відношенню до доньки, брати участь у її вихованні та ростити її.

Враховуючи наведені обставини, просить визнати його батьком малолітньої ОСОБА_4 та виключити відомості про ОСОБА_3 , як батька, з актового запису про народження дочки, а також внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , зазначивши його її батьком та змінивши її прізвище на " ОСОБА_4 ", а по батькові на " ОСОБА_4 ". Судові витрати просить залишити за ним.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне.

Ухвалою від 21.03.2022 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 14.04.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, вирішено клопотання про виклик свідків. Інших процесуальних дій не вчинялося.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав та доводів викладених у позовній заяві та пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 2021 почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу і ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_5 , однак при реєстрації народження її батьком був зазначений ОСОБА_3 , який батьком ОСОБА_5 не являється.

Пояснили, що біологічним батьком дитини є ОСОБА_1 , з яким дитина проживає з моменту народження та по даний час, а тому просять визнати його батьком ОСОБА_4 та зобов`язати Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виключити з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_3 як батька дитини, а також внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , зазначивши позивача її батьком та змінивши її прізвище на " ОСОБА_4 ", а по батькові на " ОСОБА_4 ".

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі. Вказав, що хоч і перебуває з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, проте спільно з нею не проживає та не підтримує будь яких стосунків з 2018 року по даний час. Зазначив, що не являється біологічним батьком ОСОБА_4 , а тому просить визнати ОСОБА_1 батьком малолітньої ОСОБА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала та пояснила, що дійсно вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який на даний час не розірвано, однак їх шлюбні відносини фактично припинено з 2018 року. Пояснила, що з березня 2021 року вона стала спільно проживати однією сім`єю та вести спільне господарство з ОСОБА_1 в с. Кутянка Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області. Зазначила, що за період спільного проживання та фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 , однак у свідоцтві про народження дитини батьком дитини вказаний ОСОБА_3 , так як на момент реєстрації народження дитини вона перебувала в шлюбі з відповідачем.

Вказує, що біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 є саме ОСОБА_1 та просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, наданими йому процесуальними правами не скористався, матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку що справа може бути розглянута й відсутності представника третьої особи за наявними у ній доказами, що відповідає ст.ст. 274-279 ЦПК України.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, вислухавши сторони, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_4 . Їй відомо, що протягом кількох останніх років ОСОБА_4 не проживає спільно з ОСОБА_3 , а з 2021 року проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 . В січні 2021 в них народилася дочка ОСОБА_5 , яку ОСОБА_9 вважає своєю дочкою та займається її вихованням та утриманням.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_9 протягом останніх двох років однією сім`єю та в них народилася дочка ОСОБА_5 . Також зазначила, що ОСОБА_4 не проживає з ОСОБА_3 протягом останніх чотирьох років та не підтримує з ним будь-яких відносин.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що малолітня ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком вказаний ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с.12)

З довідки виданої виконкомом Острозької міської ради Рівненської області №502 від 09.03.2022 встановлено, що ОСОБА_9 зареєстрований в АДРЕСА_1 . (а.с.13)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 19.03.2016 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999. (а.с.14)

В судовому засіданні встановлено, що сторонами по справі не заперечується (визнається) та обставина, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, з 2018 року спільно не проживають та шлюбних відносин не підтримують. З 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають однією сім`єю. 27.01.2022 ОСОБА_4 , не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з позивачем, народила дитину - ОСОБА_4 , біологічним батьком якої є позивач по справі.

Позивач ОСОБА_1 вказує про своє біологічне батьківство відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Біологічне батьківство ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_4 визнав також і відповідач по справі ОСОБА_3 , а також матір дитини ОСОБА_4 , якій достовірно відомо походження своєї доньки, при цьому сторони зазначили, що призначення генетичної експертизи щодо батьківства позивача відносно дитини є недоцільним, оскільки вони не заперечують, що позивач по справі є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 .

Згідно приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, про факт батьківства позивача щодо ОСОБА_4 свідчать докази, які досліджено в судовому засіданні, покази свідків, а також фактичне визнання обставини батьківства самим відповідачем.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно з ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Підставою для звернення ОСОБА_9 до суду є те, що ОСОБА_4 народжена під час перебування ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , тому батьком дитини записаний ОСОБА_3 .

У частині першій статті 20 СК України законодавець закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, якою визначено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Крім того, законодавець у частині другій статті 20 СК України передбачив субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України. Тому у випадку передбаченому частиною другою статті 129 СК України мають застосовуватися правові приписи, закріплені в частині третій статті 267 ЦК України. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Гронмарк проти Фінляндії" встановив, що негнучкі строки позовної давності або інші перешкоди щодо позовів оскарження батьківства, які застосовуються без винятків, порушують статтю 8 Конвенції.

При цьому, суд виходить з того, що батьківство виникає з часу народження дитини, що в даному випадку мало місце 27.01.2022, а позов про визнання батьківства судом було отримано 15.03.2022, тобто до спливу річного терміну з дня народження ОСОБА_4 , а отже при зверненні до суду позивачем дотримано вимоги ч. 2 ст. 129 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що докази у справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача, поясненнями сторін, показами свідків, письмовими доказами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.

Також при ухваленні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Доказів на спростування доводів позивача щодо батьківства стосовно дитини відповідачем не надано.

Як передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

На підставі ст.ст.122, 125, 128-129 СК України, керуючись ст.ст.10, 12, 82, 200, 206, 212, 265 ЦПК України,

вирішив :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місце знаходження: м.Острог пр.Незалежності,83 Рівненської області), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення змін до актового запису про народження, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кутянка Острозького району Рівненської області, громадянина України, батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Острог Рівненської області.

Зобов`язати Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни в актовий запис №38 від 18.02.2022 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виключивши відомості про батька ОСОБА_3 та зазначивши відомості про батька: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, вказавши прізвище дитини " ОСОБА_4 ", та по батькові - " ОСОБА_4 ", в решті актовий запис залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.05.2022.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.