Справа № 283/3257/21
Провадження №2/283/172/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

03 травня 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Корейби І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди в порядку регресу,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнігран» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачену шкоду в розмірі 101799 гривень.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» № ОС-118 від 23.08.2013 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнігран» на посаду водія вантажного автомобіля з 23.08.2013 року (а.с. 8). Наказом генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» № 195 від 18.09.2015 року за ОСОБА_1 закріплений автомобіль вантажний-самоскид VOLVO FM державний номер НОМЕР_1 (а.с. 9-11).

Відповідно до вироку Бородянського районного суду Київської області від 13.08.2019 року у справі № 360/1548/18 встановлено (а.с. 12-14), що 30 серпня 2017 року, близько 12 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volvo FM 440» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Юнігран», рухався автодорогою «Київ-Ковель» в напрямку м. Київ. Рухаючись на 45 км + 200 м автодороги «Київ-Ковель» між населеними пунктами смт Клавдієво-Тарасове та с.Пилиповичі Бородянського району Київської області, в смузі для руху в напрямку м. Києва, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» не був уважний, та не стежачи за дорожньою обстановкою, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» допустив зіткнення із задньою частиною причепу «2ПТС-9Б» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був у сцепці із трактором «Беларус МТЗ-892», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по узбіччю автодороги «Київ-Ковель» в бік м. Києва.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді осколкового лінійного перелому лівої скроневої, лівої тім`яної з переходом на праву тім`яну кістку зі зміщенням уламків. Лінійного перелому великого крила клиновидної кістки з ліва з переходом на верхню частину основної пазухи; лобної пазухи зліва, решітчастої кістки. Осколкового перелому правої орбіти. Перелому вилично-орбітального комплексу з ліва. Перелому обох гайморових пазух. Перелому клиновидного виростку клиновидної кістки з ліва. Перелому кісток носу. Вогнища забою лобної, скроневої та тім`яної часток головного мозку. Епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки. Ушкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), яке утворилось під час ДТП, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння, можливо за обставин, що наведені у постанові, зокрема під час ДТП, яке мало місце 30 серпня 2017 року.

Грубе порушення водієм ОСОБА_1 , вимог пунктів 2.3 б), та 12.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_2 .

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого в здійсненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження.

Потерпілий у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 звернувся в Бородянський районний суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоров?я. Рішенням від 21.09.2021 року у справі № 360/1548/18 Бородянський районний суд Київської області (а.с. 19-25), враховуючи, що автомобіль «Volvo FM 440» реєстраційний номер НОМЕР_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнігран», а ОСОБА_1 перебуває з ним у трудових відносинах, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 68599 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3200 гривень. При цьому суд також врахував, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнігран» вже сплатило ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30000 гривень (а.с. 24).

Згідно платіжних доручень № 96020 від 22.04.2019 току, № 159396 від 05.11.2021 року, № 159397 від 05.11.2021 та № 159496 від 08.11.2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» сплатило ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 98599 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3200 гривень (а.с. 26-29).

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

В ст. 134 КЗпП України зазначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків;

8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством;

10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Також згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 завдав шкоди при виконанні ним трудових обов?язків перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнігран» і його дії мають ознаки діяння, що переслідується у кримінальному порядку, то Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнігран» має право на стягнення з ОСОБА_1 відшкодованої за нього шкоди в повному розмірі.

У зв?язку з цим суд стягує з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» виплаченої шкоди в розмірі 101799 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 209-268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 1172, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 130, 134 Кодексу законів про працю України,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» виплачену шкоду в розмірі 101799 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» витрати на сплату судового збору в розмірі 2270 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко