Справа № 558/64/22
номер провадження 2/558/49/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_3 зазначила про те, що з відповідачем ОСОБА_4 перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 2 вересня 2017 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 22. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поведінка відповідача ОСОБА_4 в сім`ї суперечить принципам добропорядності та утвердження поваги до чоловіка. У зв`язку з цим, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з нею. З часу припинення спільного проживання ні вона, ні відповідач не намагалися відновити сімейні стосунки. Спорів про місце проживання дитини, чи майнових спорів між ними, на час звернення до суду з позовною заявою, немає. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим.

У позовній заяві позивач ОСОБА_3 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_4 , що зареєстрований 2 вересня 2017 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 22. Крім того, у позовній заяві позивач просила сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 гривень та понесені витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1700,00 гривень стягнути з відповідача на її користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи за її позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу провести без її участі та зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 2-4).

Під час розгляду справи судом представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Лейковський А.М. позовні вимоги позивача підтримав, просив позов задовольнити та повідомив, що позивач не бажає примиритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_4 на розгляд справи не з`явився, 9 березня 2022 року (до початку розгляду справи по суті) подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що позовні вимоги позивача визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує та просив зменшити розмір витрат на надання професійної правничої допомоги, визначивши їх в розмірі 800,00 гривень (а.с. 31-34).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Шевчук В.М. пояснив, що відповідач ОСОБА_4 дійсно визнає позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, не бажає примиритися з позивачем. Крім того, представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Шевчук В.М. просив зменшити розмір стягнення витрат позивача на надання професійної правничої допомоги, стягнувши їх з відповідача на користь позивача в розмірі 800,00 гривень.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі зареєстрували шлюб 2 вересня 2017 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 22 (а.с. 6).

Дослідженим Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7) встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком вказаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_3 .

В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача.

Спорів між сторонами про поділ майна чи визначення місце проживання дитини на час розгляду справи, немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_4 , який визнав позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні до суду позову, а саме: 496,20 гривень, та повернення позивачеві 50 відсотків сплаченого нею судового збору (а.с. 1, 31-34).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_4 від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_3 на надання професійної правничої допомоги понесені витрати в розмірі 1700,00 гривень (а.с. 11-13). При цьому, суд приходить до висновку, що вказаний розмір витрат позивача на надання професійної правничої допомоги не є завищеним, підтверджений належними та допустимими доказами. У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення таких витрат.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1700,00 гривень.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110-113 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), що зареєстрований 2 вересня 2017 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 22.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 496,20 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1700,00 гривень понесених витрат на надання професійної правничої допомоги.

Повернути позивачеві ОСОБА_3 496,20 гривень судового збору, що становить 50 відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції №@2PL201456 від 1 лютого 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 5 травня 2022 року.