КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/1757/18 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження №22-ц/824/949/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Ритуал», Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (правонаступник - Боярська міська рада), Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про встановлення обмеження використання земельною ділянкою,

УСТАНОВИВ:

у лютому 2018 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Ритуал» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області,(правонаступник - Боярська міська рада), Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про встановлення обмеження користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:003:5042, загальною площею 10,2293 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, вулиця Київська, 69-А , шляхом заборони використання цієї земельної ділянки для організації поховань і інших суміжних послуг.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Заборонено КП «Ритуал» на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:5042, цільовим призначенням: 03.12 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування під розміщення нового сільського кладовища «Пам 'ять», площею 10,2293 га здійснювати традиційні поховання (закопування в могилі труни з тілом померлого - джерело забруднення) на відстані меншій ніж 300 метрів до житлових будинків, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:001:5001 та :01:003:0079.

Заборонено КП «Ритуал» на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:5042, цільовим призначенням: 03.12 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування під розміщення нового сільського кладовища «Пам 'ять», площею 10,2293 га, здійснювати закопування в могилі урни з прахом померлого на відстані меншій 100 метрів до житлових будинків, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:001:5001 та :01:003:0079. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, до якої приєдналася позивач ОСОБА_2 та в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції також звернувся відповідач - Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області (правонаступником якої є Боярська міська рада), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також скасувати застосовані судом заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду київської області від 22 листопада 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 задоволено частково. Апеляційну скаргу Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року у частині заборони КП «Ритуал» на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:5042, цільовим призначенням: 03.12 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування під розміщення нового сільського кладовища «Пам`ять», площею 10,2293 га здійснювати традиційні поховання (закопування в могилі труни з тілом померлого - джерело забруднення) на відстані меншій ніж 300 метрів та закопування в могилі урни з прахом померлого на відстані меншій 100 метрів до житлових будинків, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:001:5001 та :01:003:0079 скасовано та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення залишено без змін.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року.

В подальшому, постановою Верховного Суду від 16 червня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задоволено, постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

29.06.20121 року справа надійшла до Київського апеляційного суду та новий розгляд призначено на 08.09.2021 року.

03.09.2021 року з апеляційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року звернулась ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, як користувача місця родинного поховання на кладовищі «Пам`ять». Зокрема, в обґрунтування підстав для подачі апеляційної скарги зазначила, що 11 вересня 2020 року вона здійснила поховання свого батька ОСОБА_6 на кладовищі «Пам`ять» в с. Тарасівка по вул. Київська, 69А (сектор 19 , ряд 1 , ділянка № 2 місце № 1 ), що підтверджується Свідоцтвом про поховання серії ТКП-20 №19/5/11.09.2020. Відтак, ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва користувача місця родинного поховання має право на користування місцем родинного поховання, де наразі поховано її батька, з відповідним обсягом прав і обов`язків. У зв`язку із зазначеним, апелянт вважає, що оскаржуване судове рішення впливає на її законні права, свободи, обов`язки та інтереси, як користувача місця родинного поховання і унеможливлює подальше поховання на кладовищі «Пам`ять», адже наявна заборона здійснювати поховання на території кладовища. Вказує також, що в разі задоволення апеляційних скарг позивачів на земельній ділянці кладовища «Пам`ять» буде встановлено відповідні обмеження, що унеможливить реалізацію її права на здійснення подальших родинних поховань. На думку апелянта, вказане також свідчить про наявність підстав для залучення її до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача, про що в тексті апеляційної скарги нею заявлено відповідне клопотання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в порядку, передбаченому нормами статті 360 ЦПК України, не надійшло.

Згідно статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, слід урахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Заслухавши пояснення представників апелянта ОСОБА_1 - адвокатів Лесика Б.Б. та Макарчука Л.Л., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом установлено наступне.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та в зв`язку з цим заборонив КП «Ритуал» на земельній ділянці кадастровий номер: :01:003:5042 з цільовим призначенням: 03.12 Для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування під розміщення нового сільського кладовища "Пам`ять", площею 10,2293 га здійснювати традиційні поховання (закопування в могилі труни з тілом померлого - джерело забруднення) (Стаття 26. Види поховань померлих - Закон України про поховання та похорону справу) на відстані меншій ніж 300 метрів та здійснювати закопування в могилі урни з прахом померлого (Стаття 26. Види поховань померлих - Закон України «Про поховання та похорону справу») на відстані меншій 100 метрів до житлових будинків розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:001:5001 та :01:003:0079. В задоволенні іншої частині позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Отже судом ухвалено рішення у спорі, що існував виключно між сторонами, які приймали участь у справі.

Оскільки оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено лише в частині, то і оцінка впливу рішення на права та інтереси ОСОБА_1 має розглядатися виключно в межах задоволених вимог та яким чином вони стосуються особи скаржника.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що 11 вересня 2020 року вона здійснила поховання свого батька ОСОБА_6 на кладовищі «Пам`ять» в с. Тарасівка по вул. Київська, 69А (сектор 19 , ряд 1 , ділянка № 2 місце № 1 ), що підтверджується Свідоцтвом про поховання серії ТКП-20 №19/5/11.09.2020. Відтак, ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва користувача місця родинного поховання, має право на користування місцем родинного поховання, де наразі поховано її батька, з відповідним обсягом прав і обов`язків. У зв`язку із зазначеним, апелянт вважає, що оскаржуване судове рішення впливає на її законні права, свободи, обов`язки та інтереси, як користувача місця родинного поховання і унеможливлює подальше поховання на кладовищі «Пам`ять», адже наявна заборона здійснювати поховання на території кладовища.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що площа земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:5042 з цільовим призначенням: 03.12 Для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування під розміщення нового сільського кладовища «Пам`ять», яку передано у постійне безоплатне користування КП «Ритуал» становить 10,2293 га.

В той же час, апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів про те, що місце родинного поховання на кладовищі «Пам`ять» в с. Тарасівка по вул. Київська, 69А , зокрема сектор 19 , ряд 1 , ділянка № 2 місце № 1 , право на користування яким вона отримала, розташоване в межах 300 м зони до житлових будинків позивачів, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:001:5001 та :01:003:0079, на яких за оскаржуваним рішенням суду відповідачу КП «Ритуал» заборонено здійснювати традиційні поховання (закопування в могилі труни з тілом померлого) чи здійснювати закопування в могилі урни з прахом померлого.

Доводи апеляційної скарги про неможливістьздійснення апелянтом подальшого поховання на кладовищі «Пам`ять», з огляду на наявну заборону здійснювати поховання на території кладовища, не можуть бути взяті до уваги, оскільки за рішенням суду заборонено здійснення поховання не на усій території кладовища, а лише у визначених судом межах.

З вказаного слід дійти висновку, що судом першої інстанції не вирішено питання про права ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга не містить інших обґрунтованих доводів на спростування заявлених вимог та рішення суду в частині задоволених вимог.

Відповідно до пункту 3 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 227/2835/16-ц, від 16 грудня 2020 року у справі № 1506/1177/2012, від 02 грудня 2020 року у справі № 0541/4463/2012.

З огляду на вказане та керуючись ст.ст. 259, 268, 352, 362, 367, 374, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Ритуал», Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (правонаступник - Боярська міська рада), Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про встановлення обмеження використання земельною ділянкою - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.