ЄУН № 337/6673/21
Провадження № 2/337/249/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», треті особи: Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначив, що він дізнавався про існування виконавчого документа про примусове стягнення суми на підставі виконавчого напису, після пред`явлення виконавчого напису на виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. та відкриття ним виконавчого провадження 22.05.2020 року № 62150153. Також було встановлено, що приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження № 62150153 від 16.07.2020 року. Жодних повідомлень від відповідача за час існування спірних правовідносин, він не отримував. Позивач вважає, що виконавчий напис № 10539 від 28.04.2020 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Ухвалою суду від 24.11.2021 по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному провадженні, призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 20.01.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2021 задоволено заяву позивача, забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №62150153.

Від представника позивача адвоката Тимошенка А.В. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити ( а.с.34).

Представник відповідача до суду не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Треті особи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися неодноразово, причин своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10539 (а.с. 24), про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №537109 від 08.01.2019 року, укладеним з ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за вказаним кредитним договором.

Як зазначено у виконавчому написі, згідно з Договором відступлення прав вимоги за кредитним договором № 10539 від 28.04.2019 року, правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ « Авентус Україна» є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Строк, за який проводиться стягнення: з 16.12.2019 року по 02.03.2020 року. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 10778,46 грн.

Сума заборгованості стягнута за договором № 537109, що був укладений 08.01.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , однак документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду, позивачем по справі, надано не було, а тому у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

З копії виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №916/3006/17.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань, розміру заборгованості, відсутня жодна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість.

Крім того, ухвалою суду від 23..12. 2021 року було задоволено клопотання представника позивача- адвоката Тимошенка А.В. про витребування у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. копій матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 10539 від 28.04.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості у розмірі 10 778 грн. 46 коп., однак затребувані документи приватним нотаріусом до суду не надано.

Виходячи з викладеного вище, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка стягнута з відповідача за виконавчим написом на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», не є безспірною.

В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Колейчиком В.В. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 537109 від 08.01.2019 року, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний не чинним, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послався приватний нотаріус Колейчик В.В. у виконавчому написі № 10539 від 28.04.2020 року.

Таким чином, станом на 28.04.2020 року у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області колейчика В.В. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 537109 від 08.01.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 10539, вчиненого 28.04.2020 року приватним Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості в розмірі 10778,46 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені суми судового збору у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. судовий збір за заяву про забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Позивач просить стягнути на його користь витрати, пов`язані з правничою допомогою у сумі 9000 грн.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить зменшити суму витрат на правничу допомогу, про що надав письмову заяву до суду, оскільки сума є завищеною та не відповідає рівню складності справи.Просив зменшити суму до 2000 грн.

Суд вважає, що підготовка позову, надання консультацій по даній справі, підготовка заяви про забезпечення позову, оформлення запитів, не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому сума витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Також жодного разу до суду, адвокат не з`явився. Вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, а тому, враховуючи заяву ТОВ «Форвард Фінансів» про зменшення суми витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 4500 грн.

В іншій частині вимоги позивача залишити без задоволення.

Керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 206, 235, 258-260, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», треті особи: : приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат- задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 10539 від 28.04.2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» суми заборгованості за кредитним договором 537109 від 08.01.2019 року у розмірі 11 778, 46 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) 1362 грн. сплаченого судового збору ( 908 грн.+ 454 грн.), витрати на правничу допомогу 4500 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2022 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик