Справа №: 343/407/22
Провадження №: 2/0343/263/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого Законом.

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебували у шлюбі з 17 травня 2003 року.

У шлюбі у них народилося четверо дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021 шлюб між ними розірвано, а дітей залишено проживати з нею.

На даний час у неї недостатньо коштів для забезпечення мінімального життєвого рівня дітей, адже вони потребують постійного харчування, одягу, шкільного приладдя та ін.

Відповідач офіційно не працює, добровільно надавати дітям матеріальну допомогу не хоче.

Таким чином, відповідач, який проживає окремо від них, ухиляється від виконання свого обов`язку, що зокрема виявляється як у відсутності стабільного і достатнього матеріального утримання їх дітей, так і у відмові від участі у їх вихованні.

На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітніх дітей.

Відповідач є молодим, цілком здоровим, тому може і зобов`язаний допомагати своїм дітям матеріально.

Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та не отримує стабільну заробітню плату, тому з нього слід стягувати на її користь на утримання неповнолітніх дітей мінімальні щомісячні аліменти по 1300грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом (розписка-повідомлення а.с.27), подала заяву, згідно якої просить справу за її позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів розглядати у її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи. Судова повістка, яка направлялась відповідачу 05.04.2022 рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою "за письмовою відмовою одержувача" (а.с.30). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі і за час спільного проживання у них народилося четверо дітей : син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 а.с.8); донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.9); донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.10).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2021, справа №343/2080/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 травня 2003 року у с. Вишків Долинського відділу РАГСу Івано-Франківської області, актовий запис № 2, розірвано.

Малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.14).

Витяг №11 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.01.2022 свідчить про те, що ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки. Відповідач офіційно не працює та не має стабільного доходу, підробляє на сезонних роботах за межами України.

Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі.

Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_1 , добровільно не надає матеріальну, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1 , про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1300,00 гривень, на кожну дитину щомісячно.

Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат на надання правової допомоги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої - третьою ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового

касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дані твердження відповідають висновкам Верховного суду України викладеним у: постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц.

В матеріалах справи відсутні документально підтверджені докази витрат понесених позивачкою ОСОБА_1 на правову допомогу, а також відсутній розрахунок таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачка жодним чином не підтвердила розмір понесених витрат на правову допомогу, а тому немає підстав для задоволення даної позовної вимоги.

На підставі ст. ст. 180-182, 184 СК Ураїни, керуючись статтями 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 коп., на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 04 березня 2022 року і проводити до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 гривень судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш