Справа № 689/246/22
РІШЕННЯ

Іменем України

03.05.2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Кульбаба А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

встановив:

В лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення позики за розпискою, в обґрунтування якого вказала, що 24.11.2020 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджується власноруч написаною ОСОБА_3 розпискою від 24.11.2020 року, за умовами якого вона передала у власність відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що на той час в грошовому еквіваленті складали 56 738 (пятдесят шість тисяч сімсот тридцять вісім) гривень, терміном на шість місяців. Відповідач був зобов`язаний відповідно до умов, зазначених у розписці, виплачувати на користь позивача щомісячних 5 відсотків від суми боргу, що складає 100 доларів США в місяць. Як вбачається з розписки від 24 листопада 2020 року, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу отримані в борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США до 24 травня 2021 року, та сплачувати щомісячні відсотки за користування коштами в розмірі - 100 доларів США.

Так, в період з грудня 2020 року по березень 2021 року, відповідач належно виконував умови позики та сплачував щомісячні відсотки, проте з квітня 2021 року відповідач перестав сплачувати щомісячні відсотки. 25 травня 2021 року, відповідач був зобовязаний повернути позивачу отримані в борг грошові кошти в сумі - 2000 доларів США основного боргу, та 200 доларів США відсотків за користування отриманими коштами, разом - 2200 доларів США, проте порушив свої зобов`язання. Відповідач отримав лист-претензію 11 жовтня 2021 року, проте не надав жодної відповіді стосовно її розгляду.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь основну суму боргу у розмірі 1500 доларів США, відсотки за прострочення боргу у розмірі 800 доларів США, пеню та інфляційні збитки за розпискою від 24.11.2020 року, а також судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого останній отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2000 тисячі доларів США.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_3 підтверджується письмовою розпискою від 24.11.2020 року. 04.10.2021 року позивач направив відповідачу претензію про повернення позики, що підтверджується копією листа претензії та квитанції про вручення. На теперішній час та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_3 не повернув позивачу кошти.

Стаття 526 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або іншіречі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) устрокта в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національногобанку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст. 536 ЦК України та ст. 1048 ЦК України, позивач має право на одержання від позичальника процентів від суми позики за весь період користування коштами, починаючи з 24 листопада 2020 року, коли відповідач отримав позику, у розмірі визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При вирішенні питання щодо одночасного стягнення процентів визначених ст.ст. 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України і трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до

ч. 2 ст. 625 ЦК України слід мати на увазі, що проценти, визначені ст.ст. 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов`язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного додаткового у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь період прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (за користування чужими грошовими коштами), інфляційні витрати та три відсотка річних від простроченої суми.

Тому, з відповідача необхідно стягнути проценти за користування грошовими коштами у розмірі 800 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 23 404 грн., пеню у розмірі 7 607 грн. та інфляційні збитки у розмірі 1 549,97 грн., що підтверджується розрахунком пені та інфляційних збитків (а.с.14), примірним орієнтовним розрахунком (а.с. 17).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення позики, тому з нього підлягає заборгованість в розмірі 76 444 ( сімдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні, з них: основна сума боргу у розмірі 1500 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 43 883 грн.; відсотки за прострочення боргу у розмірі 800 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 23 404 грн.; пеню у розмірі 7 607 грн. та інфляційні збитки у розмірі 1 549,97 грн. за договором позики від 24.11.2020 року.

Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 612, 1046-1049 ЦК України, ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 24.11.2020 року в розмірі 76 444 ( сімдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні, з них: основну суму боргу у розмірі 1500 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 43 883 грн.; відсотки за прострочення боргу у розмірі 800 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 23 404 грн.; пеню у розмірі 7 607 грн. та інфляційні збитки у розмірі 1 549,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 травня 2022 року.

Суддя А.В. Кульбаба