06.05.2022 Справа №607/2189/22 Провадження № 2/607/1711/2022
м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Семенець Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,
Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі за текстом - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.08.2018 Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» (далі за текстом ПАТ «СК «Провідна») та Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» уклали договір добровільного комплексного автострахування № 06/6770462/9069/19, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
Також відповідно до полісу № АО/5948631 позивачем була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Власник транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» звернулося до ПАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування, за наслідками розгляду якої страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у сумі 7580 грн. У подальшому така шкода у порядку суброгації відшкодована позивачем ПАТ «СК «Провідна» у повному розмірі.
Відтак відповідно до ст. 1191 ЦК України до позивача перейшло право стягнення з відповідача коштів у порядку регресу.
За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу виплачене відшкодування у сумі 7580 грн, а також судові витрати у виді судового збору у сумі 2481 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2022 повернуто без розгляду клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування та огляду доказу.
У судове засідання 06.05.2022 представник позивача ОСОБА_2 не з`явився. При зверненні до суду з цим позовом подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У судове засідання 06.05.2022 відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача не надходило.
Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд приходить до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору страхування та відшкодуванням шкоди.
Так, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».
16.08.2018 ПАТ «СК «Провідна» та Іноземне підприємство «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» уклали договір добровільного комплексного автострахування № 06/6770462/9069/19. Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Вказане підтверджується наданою позивачем копією договору від 16.08.2018.
Крім цього, станом на 27.11.2019 цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована за чинним полісом страхування в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Вказане підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5948631 від 30.09.2019.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини ОСОБА_1 . Іноземному підприємству «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» було завдано майнову шкоду.
29.11.2019 представник Іноземного підприємства «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» повідомив ПАТ «СК «Провідна» про настання страхового випадку, який мав місце 27.11.2019 за участю автомобіля марки «Skoda» моделі «Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
06.12.2019 ПАТ «СК «Провідна» виплатило на користь ФОП ОСОБА_3 , якою здійснювався відновлювальний ремонт зазначеного вище автомобіля, суму страхового відшкодування в розмірі 7580 грн. Вказане підтверджується копією платіжного доручення № 045346 від 06.12.2019.
Водночас цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховиком у якому виступило ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Отже, у цій справі деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вимога страховика потерпілої у ДТП особи до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений її страховиком внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, згідно з даними нормами закону до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Так, 03.06.2020 ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено розрахунок страхового відшкодування в порядку суброгації та страховий акт № ЦВ/19/7083, відповідно до яких перераховано на користь ПАТ «СК «Провідна» виплачене страхове відшкодування у сумі 7580 грн. Вказане підтверджується копією платіжного доручення № 9161 від 03.06.2020.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та доказів добровільного відшкодування позивачу сплаченого на користь ПАТ «СК «Провідна» страхового відшкодування у сумі 7580 грн не надав, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказаних коштів.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зроблено такі правові висновки:
1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Так, надання позивачу адвокатом Грідіним В.В. професійної правничої допомоги у суді під час розгляду цієї справи підтверджується копією витягу з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, завданням-дорученням № 171 від 23.12.2021 до вказаного договору від 14.05.2019, актом прийому-передачі наданої правничої допомоги від 01.02.2022, детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг) від 01.02.2022, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6203/10, ордером від 07.12.2021 серії № 1181413.
Приймаючи до уваги надані позивачу адвокатські послуги та враховуючи відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що позивачем доведено розмір цих витрат у сумі 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 512 ч. 1 п. 4, 979, 980, 993, 999 ч. 1, 1166 ч. 1, 1187 ч. 1, 2, 1191 ч. 1 ЦК України,ст. 5-7, 27 Закону України «Про страхування», ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3, 137, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» кошти, виплачені як страхове відшкодування, у сумі 7580 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» судові витрати у виді судового збору у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 6, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32382598.
Представник позивача: адвокат Грідін Володимир Володимирович, місцезнаходження: вул. Георгія Тороповського, 14, офіс 302, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
СуддяІ. В. Марциновська