Провадження № 2/463/394/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення умови праці та стягнення ненарахованої заробітної плати -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, збільшивши позовні вимоги просить визнати незаконними та скасувати накази Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №2307-з від 26.07.2021 та №188 к/тр від 30.07.2021; поновити умови оплати праці позивачу та стягнути з відповідача на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату, яка складається з: надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період серпень 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 15317,27 грн та оплати за роботу за сумісництвом з 08.09.2021 року по 31.01.2022 року лікарем-лаборантом (0,50% посадового окладу) в розмірі 35352,62 грн, а всього 50669,89 грн.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що працює на посаді завідувачки клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. В трудових відносинах з відповідачем - Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького перебуває з 1985 року.

З 1985 року до 01.08.2021 року вона отримувала доплату за шкідливі умови праці. З 2018 року до 10.08.2021 працювала за сумісництвом лікарем-лаборантом (0,50% посадового окладу).

Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю НДШЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького до 31.05.2021року зберігала свій напрямок роботи, традиції, напрацювання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №514 від 16.07.2009 року «Про затвердження Переліку протитуберкульозних закладів (із змінами, внесеними Наказом МОЗ України №814 від 17.10.2012 року) до Переліку протитуберкульозних закладів було включено Спеціалізовану консультативну поліклініку фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни (п.5 клініки (поліклініки, відділи, відділення)фтизіопульмоналогічного профілю науково-дослідних установ.

Постановою Кабінету Міністрів України №501 від 16.05.2011 року «Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я та програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, видатки на які здійснюються з і державного бюджету, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» до Переліку закладів охорони здоров`я та програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, видатки на які здійснюються з державного бюджету включено Спеціалізовану консультативну поліклініку фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни як закладу охорони здоров`я, що забезпечує надання спеціалізованої, високоспеціалізованої амбулаторно-поліклінічної допомоги.

Поліклініка з часу свого заснування здійснювала свою діяльність за адресою: місто Львів, вулиця Зелена, 477 (підстава - Ліцензія на провадження господарської діяльності з медичної практики серії АГ №597679 від 01.03.2012 року, зміни даних залучені до ліцензійних справ наказом МОЗ України №512 від 07.03.2019 року).

Відповідно до наказу МОЗ України №776 від 10.07.2017 року «Про реорганізацію Державної установи «Львівський науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни Міністерства охорони здоров`я України» наказом Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №3581-з від 29.12.2017 року Державна установа «Львівський науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни Міністерства охорони здоров`я України» була реорганізована шляхом приєднання до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького в якості структурного підрозділу, а наказом Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №1126-3 від 30.03.2018 року «Про затвердження положення про Науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни ЛНМУ ім. Данила Галицького» було затверджено Положення про Науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни ЛНМУ ім. Данила Галицького та його підрозділу - Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю.

02.05.2018 року ректором ЛНМУ ім. Данила Галицького було затверджено Положення про Спеціалізовану консультативну поліклініку фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького.

Згідно п.1.2. Положення Поліклініка є складовою частиною структури Університету. Згідно п.1.3. Положення Поліклініка є протитуберкульозним закладом та включена до Переліку спеціалізованих закладів охорони здоров`я та структурних підрозділів закладів охорони здоров`я, які здійснюють діагностику туберкульозу та надають і лікувально-профілактичну допомогу хворим на туберкульоз.

Згідно п.1.4. Положення Поліклініка є закладом охорони здоров`я, що надає висококваліфіковану спеціалізовану консультативну медичну допомогу дорослим та дітям, хворим на туберкульоз, включаючи активну та заразні форми і неспецифічні захворювання легень.

Згідно п.1.6. Положення державна акредитація Поліклініки здійснюється у встановленому законодавством порядку; діяльність з медичної практики провадиться на підставі ліцензії, виданої МОЗ України.

Згідно п.5.2. Положення структура та штати Поліклініки визначаються відповідно до завдань та функцій, а також обсягу та характеру робіт відповідно до актів чинного законодавства.

Згідно п.5.3. Положення внутрішня організаційна структура Поліклініки і розробляється завідувачем.

Згідно п.5.6. Положення Поліклініка забезпечується відповідними приміщеннями, медичним обладнанням, приладами, інструментарієм, виробами медичного призначення та іншим згідно з табелем оснащення та іншими встановленими вимогами.

Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю до 31.05.2021 року користувалася приміщеннями на вул. Зеленій, 477 в м. Львові на підставі Договору про співпрацю між Комунальною установою Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» (правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально- діагностичний центр» (скорочено - Центр легеневого здоров`я) та Державною установою «Львівський науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни МОЗ України» (правонаступником якого є Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького), укладеного 01.05.2011 року. Щороку даний Договір пролонговувався. 31.05.2021року в брутальний спосіб працівники поліклініки не були допущені до робочих місць, доступ до майна поліклініки та особистого майна працівникам поліклініки був перекритий. Цей факт був задокументований поліцією, до якої звернулася позивач.

Вона та інші працівники поліклініки, були вимушені перейти в приміщення на вулицю Зелену, 12 в місті Львові. Примусове переселення трудового колективу поліклініки з місця постійної дислокації відбулось з порушенням значної кількості норм чинного трудового та галузевого (медичного) законодавства.

Надані приміщення не відповідають вимогам ДБН В.2.2-10-2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я». Основні положення, що поширюються на існуючі будинки і споруди усіх типів закладів охорони здоров`я, незалежно від їх відомчого підпорядкування і форм власності, а також приміщень медичного призначення, вбудованих чи таких, що входять до складу інших типів будинків. Вимоги цих Норм є обов`язковими для юридичних та фізичних осіб-суб`єктів інвестиційної діяльності на території України незалежно від їх відомчого підпорядкування і форм власності. В приміщенні Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького поряд з нашою поліклінікою розміщені наступні підрозділи:

- лабораторія природно-вогнищевих трансмісивних інфекцій;

- лабораторія молекулярно-генетичних досліджень;

- лабораторія вакцинокерованих та інших бактерійних інфекцій;

- лабораторія санітарної токсикології;

- лабораторія імунологічних досліджень туберкульозу, інфекційних та паразитних захворювань.

Якщо проаналізувати діяльність кожної з лабораторій, деякі з них в контексті санітарно-гігієнічних вимог, враховуючи шкідливі умови праці, не мали б розміщуватися вбудинку 12 на вул. Зеленій в м.Львові.

В сусідніх приміщеннях здійснюються забір матеріалу та аналізи на COVID-19, інші небезпечні хвороби.

Згідно з вимогами ліцензійних умов, які регулюють здійснення медичної практики закладами сфери охорони здоров`я (лікарнями, поліклініками, медпунктами, тощо) та інших регулятивних актів медичної сфери, кожен кабінет лікаря повинен бути оснащений певним переліком приладів, інструментів медичного призначення. Таке оснащення може бути як загальним для всіх, так і залежати від конкретної лікарської спеціальності.

Так, типові переліки обладнання для різних кабінетів лікарів визначаються Наказом № 739 Міністерства охорони здоров`я України від 31.10.2011 року, яким затверджуються табелі оснащення медтехнікою та виробами медпризначення структурних підрозділів консультативно-діагностичного центру.

У випадках, коли оснащення кабінету передбачає застосування медтехніки, яка підлягає метрологічній повірці, факт такої повірки має бути підтверджений відповідним свідоцтвом, атестатом, тавром, іншим документом, виданим уповноваженим підприємством сфери метрології, сертифікації та стандартизації. До такого оснащення належать стерилізатори, автоклави, апарати ультразвукової діагностики (УЗД) та функціональної діагностики, тощо.

Після переміщення трудовий колектив в кількості більше 30 осіб разом із завідувачкою вимушений був працювати в трьох приміщеннях будівлі ЛНДЕЕГ. Це були дві кімнати на другому поверсі загальною площею 60м.кв, одна із них - лабораторний бокс. Було також виділено ще одну кімнату у лабораторії особливо небезпечних інфекцій, єдиним доступом до якої є ліфт.

При цьому в одному приміщенні перебували лікар - пульмонолог, лікар-хірург, лікар функціональної діагностики, лікар-фтизіатр, лікар-лаборант, лікар-отоларинголог, лікар УЗД.

Після неодноразових колективних скарг, колектив був переміщений на четвертий поверх іншої сторони будівлі. І в результаті цього усі працівники поліклініки перебувають у двох кімнатах на четвертому поверсі будівлі з входом через двір, а троє працівників у лабораторії особливо небезпечних інфекцій на шостому поверсі, а саме, лікар-гінеколог, лікар-дерматовенеролог та лікар-фтизіатр.

Обладнання для різних кабінетів лікарів, перелік якого визначаються Наказом №739 Міністерства охорони здоров`я України від 31.10.2011 року, відсутнє.

Відсутність належних приміщень для розміщення кабінетів лікарів та будь-якого лікарського обладнання унеможливлює здійснення професійної діяльності, а саме прийом пацієнтів.

Відповідачеві Львівському національному медичному університету імені Данила Галицького, який намагався отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики для свого підрозділу Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни наказом МОЗ України №545 від 23.03.2021 року за адресою м.Львів, вул. Зелена, 12, було відмовлено у видачі ліцензії, оскільки така, як зазначалось вище, серії АГ №597679 видана 01.03.2012 року для здійснення медичної практики Спеціалізованій консультативній поліклініці фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького в місті Львові по вул.Зеленій, 477.

Після того, як фактично було припинено діяльність поліклініки в зв`язку з її переміщенням, в серпні 2021 року МОЗ України видало ліцензію Львівського національному медичному університету імені Данила Галицького для невідомо коли утвореного Лікувально-діагностичного центру, до якого працівники поліклініки не мають жодного відношення.

Починаючи з вересня місяця 2021 року позивач зауважила, що їй нараховується заробітна плата в розмірі, меншому, ніж на початку 2021 року. Аналогічна ситуація виявилась з іншими працівниками поліклініки.

Згодом їй було надано незавірені копії наказів ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького:

1.Наказ №2307-з від 26.07.2021 року, згідно з яким в зв`язку з тимчасовим припиненням дозволу на медичну практику і неможливістю надавати спеціалізовану консультативну фтизіопульмонологічну допомогу населенню до отримання дозвільних документів та реєстрації у НЦЗУ доповнити наказ №1193-з від 06.06.2021 року пункт З текстом наступного змісту: з 01.07.2021 року тимчасово припинити:

- виплату надбавок за шкідливі умови праці працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни;

- зовнішнє та внутрішнє сумісництво працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни.

2.Наказ №188 к/тр від 30.07.2021 року «По особовому складу», згідно з яким на виконання наказу №2307-з від 26.07.2021 року:

- тимчасово припинити з 01.08.2021 року виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасобипрацівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопуль-монологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни;

- припинити сумісництво працівникам поліклініки за списком в кількості 10 осіб, в тому числі і позивача з 24.08.2021 року.

Як вбачається з наведених вище обставин, що і не заперечується відповідачем у зазначених вище наказах, причиною неможливості здійснення поліклінікою своєї медичної функції, і, відповідно, зменшення заробітної плати її працівникам є необдумане та непідготовлене належним чином примусове переміщення поліклініки з однієї адреси на іншу без вжиття належних заходів: забезпечення придатних для роботи поліклініки приміщень, їх укомплектація, нормативне забезпечення її діяльності (отримання відповідної ліцензії і т.п.).

Оскільки сама поліклініка немає статусу юридичної особи - усі зазначені вище дії повинні були здійснювати посадові особи відповідача.

Окрім того, звертає увагу суду на те, що наказ №2307-з від 26.07.2021 року доповнює наказ №1193-3 від 06.06.2021 року, якого фактично не існує. У неї наявна лише незавірена копія наказу №1193-з від 06.04.2021 року.

Описані вище порушення керівництвом відповідача трудових прав працівників є предметом колективного трудового спору, зареєстрованого Національною службою посередництва та примирення, розгляд якого триває на даний час.

На її звернення відповідачем було надано лист №01-14/719 від 18.10.2021 року, до якого було долучено копії розрахункових листків за січень - вересень 2021 року, довідку про доходи від 01.10.2021 року.

Після вивчення отриманих документів, нею встановлено, що в результаті дії наведених вище наказів на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату, яка складається з: надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період серпень 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 15317,27 грн та оплати за роботу за сумісництвом з 08.09.2021 року по 31.01.2022 року лікарем-лаборантом (0,50% посадового окладу) в розмірі 35352,62 грн, а всього 50669,89 грн.

Згідно зі ст. 21 КЗпП працівник за виконання передбаченої угодою з роботодавцем роботи повинен одержувати обумовлену цією ж угодою заробітну плату. Тому заробітна плата є істотною умовою трудового договору.

Трудове законодавство встановлює низку гарантій захисту прав працівників на належну оплату праці. Так, відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП і ст.22 Закону України «Про оплату праці» роботодавець не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, установлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП у зв`язку зі змінами в організації виробництва й праці допускається зміна істотних умов праці (до яких належать системи й розміри оплати праці) у разі продовження роботи за тією самою спеціальністю, кваліфікацією або посадою. Про зміну таких істотних умов працівника потрібно повідомити не пізніше, як за 2 місяці. Стаття 103 КЗпП також передбачає, що про нові або про зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніше, ніж за два місяці до їх упровадження або зміни.

Про те, що зміни істотних умов можуть відбуватися лише у зв`язку зі змінами в організації виробництва й праці, ідеться в п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.92 року №9.

При цьому під змінами в організації виробництва й праці слід розуміти раціоналізацію робочих місць, упровадження нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, упровадження передових методів, технологій тощо.

Зменшення зарплати не може бути обумовлено лише небажанням або неможливістю виплачувати її в установленому трудовим договором розмірі. Одне лише зменшення розміру заробітної плати не може спричиняти зміни істотних умов праці в організації виробництва й праці (рішення ВСУ від 08.06.2011 р. в справі № 6-59524св10).

Зміна зарплати працівника обумовлена принаймні одним із чинників, наведених у постанові Пленуму ВСУ від 06.11.92 р. № 9.

Якщо зменшення зарплати відбувається внаслідок змін істотних умов праці, законодавство передбачає наступний механізм:

1.Роботодавець приймає рішення про зміну істотних умов праці - видає наказ.

У наказі обов`язково потрібно розкрити зміст таких змін і дати відповідні доручення посадовим особам для здійснення цих змін.

2. Згідно зет. 97 КЗпП, як уже було згадано, роботодавець не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, установлені законодавством, угодами, колективними договорами. Тому й у цьому випадку такі зміни умов праці, як зменшення розміру оплати праці, необхідно погодити з профспілковим органом або іншим органом, уповноваженим представляти інтереси трудового колективу (представником) (лист Держпраці від 20.07.2015 р. №1276/24/21/01/2216-15).

3.Роботодавець персонально повідомляє конкретних працівників, яким заплановано змінити істотні умови праці у зв`язку зі змінами в організації виробництва й праці, не менше ніж за два місяці до такої зміни. Двомісячний строк попередження не може бути зменшений за згодою сторін (п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. № 13).

Оформляють це наказом, з яким працівника також необхідно ознайомити під підпис. Лише за умови дотримання всього комплексу заходів і порядку зменшення зарплати дії роботодавця будуть законними.

Отже, зміна істотних умов праці, зокрема зменшення заробітної плати, може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці, а не лише повідомлення працівника в установлений законом строк (постанова від 4 липня 2012 р. № 6-59цс12).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Робота за сумісництвом на державних підприємствах (в установах, організаціях) регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.93 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та наказом Мінпраці, Мін`юсту і Мінфіну України від 28.06.93 року № 43 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємстві установ і організацій».

Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Передумовою для сумісництва є наявність у штатному розписі вакантної посади. Для роботи за сумісництвом з працівником укладається окремий трудовий договір, який юридично не пов`язаний з трудовим договором за основним робочим місцем.

Стороною трудового договору про роботу за сумісництвом на стороні власника (підприємства, установи, організації) може бути як інший власник (підприємство, установа, організація), так і той самий власник (підприємство, установа, організація), з яким працівник уклав трудовий договір про основну роботу.

Звільнення з роботи за сумісництвом провадиться з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв`язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідної допомоги.

Звільнення з роботи оформляється відповідним наказом, а у випадку звільнення з ініціативи роботодавця - працівнику видається завірена копія наказу.

Чинне трудове законодавство не передбачає такої категорії як припинення сумісництва (тим більше - тимчасового припинення сумісництва, як зазначається в наказі №2307-з від 26.07.2021 року).

Належною категорією є поняття припинення трудового договору. Припинення трудового договору - це юридичний факт, що є підставою для припинення трудових правовідносин.

Підставами припинення трудового договору визначені КЗпП України.

Звільнення з роботи за сумісництвом може провадитися виключно з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв`язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідні допомоги.

Звільнення з роботи оформляється відповідним наказом, а у випадку звільнення з ініціативи роботодавця - працівнику видається завірена копія наказу.

В той же час, накази №2307-з від 26.07.2021 року та №188 к/тр від 30.07.2021 року, ні лист Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №01-14/719 від 18.10.2021 року не містять жодних відомостей про те, що з позивачем, як з сумісником розірвано трудовий договір з ініціативи власника чи уповноваженого ним органу (відповідача по справі - Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького).

Отже, позивач вважає, що має місце незаконне припинення нарахування їй заробітної плати за роботу по сумісництву, а не факт розірвання з нею трудового договору.

У відповідності до ст. 29 КЗпП України до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний, серед іншого, роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору.

У відповідності до ст. 100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці. Перелік цих робіт визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідний Перелік КМ України так і не затвердив, для вирішення питання щодо встановлення працівнику відповідної доплати та проведення оцінки фактичного стану робочого місця підприємства на практиці керуються, нормативами, викладеними в Типовому положенні про оцінку умов праці на робочих місцях та порядок застосування галузевих переліків робіт, на яких можуть встановлюватися доплати працівникам за умовами праці, затвердженому постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 03.10.1986 № 387/22-78, що на даний час є чинним.

Закон України «Про оплату праці» (ст. 15) конкретизує цю норму та передбачає, зокрема, що умови запровадження й розміри надбавок, доплат, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат визначаються в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Як зазначалось вище, з 1995 року до 01.08.2021 року позивач отримувала доплату за шкідливі умови праці, а з 2018 року до 10.08.2021 року також доплату за сумісництвом лікаря-лаборанта (0,50% посадового окладу).

Наказами №2307-з від 26.07.2021 року та №188 к/тр від 30.07.2021 року позивачу було незаконно припинено нарахування та виплата надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби та сумісництво. При цьому посади, на яких працювала позивач за сумісництвом, не є скороченими чи заповненими іншими працівниками (є вакантні на даний час).

Отже, наведене свідчить про те, що відповідач фактично зменшив заробітну плату позивачу, наказу про зміну умов праці не видавав, згоди на зниження розміру заробітної плати позивач не давала.

Окрім цього, в супереч ч. 6 ст. 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» питання зміни оплати праці не було погоджено з профспілковим органом.

Прийняття в односторонньому порядку рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені трудовим договором, не допускається.

В результаті неправомірних дій відповідача позивачу на її користь ненараховано та невиплачено заробітну плату, яка складається з: надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період серпень 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 15317,27 грн та оплати за роботу за сумісництвом з 08.09.2021 року по 31.01.2022 року лікарем-лаборантом (0,50% посадового окладу) в розмірі 35352,62 грн, а всього 50669,89 грн.

Ухвалою від 4 листопада 2021 року позов прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у цивільній справі.

Від відповідача 14.02.2022 року до суду надійшов відзив на позов. Відповідач вважає позовні вимоги безпідставним. У відзиві посилається на те, що наказом Міністерства охорони здоров`я України № 530 від 25.02.2020 р. «Про затвердження стандартів охорони здоров`я при туберкульозі» затверджено нові стандарти та запроваджено реформу протитуберкульозної служби в Україні, внаслідок чого Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонрлогічного профілю Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького втратила медичну практику, так як усі протитуберкульозні заклади в Україні реорганізовано. Функції діагностики та лікування туберкульозу в кожній області покладено на регіональні фтизіопульмонологічні медичні центри, зокрема у Львівській області такі функції виконує Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради Львівський регіональний, фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр (далі Центр легеневого здоров`я), на базі якого створено амбулаторно-поліклінічне відділення.

Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю НДІЕГ ЛНМУ імені Данила, Галицького (далі по тексту - СКПФПП НДІЕГ) для своєї діяльності користувалась приміщеннями та діагностичним обладнанням Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр (далі - Центр легеневого здоров`я), на підставі угоди про співпрацю між Комунальною установою Львівської обласної ради Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр (Центр легеневого здоров`я) та Державною установою «Львівський науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни МОЗ України» (правонаступником якого є ЛНМУ імені Данила Галицького) від 20.10.2011 р.

На підставі Додаткових договорів №1 та №2 від 14 травня 2021 року дія вказаного договору була припинена (копії додаються).

Листами № 309 від 02.03.2021р., № 454 від 31.03.2021р., № 494 від 07.04.2021р., № 670 від 24. 05.2021р. Генеральний директор Центру легеневого здоров`я п. Л.Рак неодноразово повідомляв та просив адміністрацію університету звільнити приміщення, які займає спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю, в зв`язку із достроковим припиненням дії Договору про співпрацю від 20.11.2011р., а також в зв`язку із тим, що враховуючи зміни в системі надання медичних послуг, що відбулися в результаті запровадження Другого етапу медичної реформи, необхідність у співпраці з Спеціалізованою консультативною поліклінікою фтизіопульмонологічного профілю втратило практичне значення.

СКПФПП НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького немає угод із закладами охорони здоров`я на скерування пацієнтів для консультацій, не має рентгенапарату, мікробіологічної та імунологічної лабораторії, і відповідно угод з референс-лабораторіями, які проводять такі дослідження. Лікарі СКПФПП НДІЕГ ЛНМУ імені Данила Галицького не зареєстровані в електронному реєстрі, а відтак не мають права консультувати пацієнтів хворих на активну форму туберкульозу.

12 квітня 2021 року було здійснено візит у Спеціалізовану консультативну поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького відповідального за лікувально-профілактичну роботу професора ОСОБА_2 , директора Науково-дослідного інститут епідеміологів та гігієни професора Кузьмінова Б.П., заступника директора Науково-дослідного інститут епідеміології та гігієни Геника І.Д., з метою ознайомлення з наказом ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 06.04.2021р. №1193-з (акт додамо у судовому засіданні).

Присутнім 22 працівникам, в тому числі позивачу, було роз`яснено, що внаслідок вимоги орендодавця - Центру легеневого здоров`я, необхідно до 01.06.2021 р. звільнити приміщення, в яких розташована Спеціалізована консультативна поліклініки фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідного інститут епідеміології та гігієни ЛНМУ імені Данила Галицького. Інших приміщень, які б відповідали вимогам для здійснення діагностики туберкульозу і надання лікувально профілактичної допомоги хворим на активну форму туберкульозу в Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького не має. Також були обговорені питання внесення змін до ліцензії на медичну практику і організації роботи на новому місці перебування.

У відповідності до Наказу ректора ЛНМУ імені Данила Галицького №1193-з від 06.04.2021р. СКПФПП НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького з 01.06.2021р. була переміщена в приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а обладнання для здійснення господарської діяльності перевезено в складські приміщення.

Дія ліцензії на медичну практику університету серія АГ №597679 від01.03.2012за місцем провадження діяльності: м.Львів, вулиця Зелена, 477 була тимчасово і припинена в зв`язку зі зміною місцезнаходження поліклініки.

Починаючи з 01.06.2021 р. працівники ССКПФПП НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького не залучались до виконання робіт та надання послуг, передбачених Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з медичної практики, тому не мали права на отримання надбавки за шкідливі умови праці, передбаченою спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики і Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 р.

Згідно з п.4 додатка 3 наказу №308/519 працівники всіх посад, незалежно від їхнього найменування, спеціалізованих закладів охорони здоров`я та структурних підрозділів закладів охорони здоров`я, які діагностують туберкульоз і надають лікувально-профілактичну допомогу хворим на активну форму туберкульозу, мають право на підвищення посадових окладів у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці на 30%. Ситуація, що склалась може свідчити про зупинення роботи Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, викликана відсутністю організаційних умов (не внесення змін до ліцензії), що має ознаки простою не з вини працівників.

Згідно ст.34 КЗпП України простій ще зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше Підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Звертають увагу суду на те, що жодним нормативно-правовим документом не встановлено порядку оформлення роботодавцем простою. Разом з тим, наявність простою не звільняє працівника від обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку в частині перебування на роботі, якщо інше не обумовлено правилами внутрішнього трудового розпорядку чи іншим локальним документом.

Щодо забезпечення робочим місцем, то згідно розпорядження директора Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 07.07.2021 року №4 (копія додається),працівникиСпеціалізованоїконсультативноїполіклініки,фтизіопульмонологічногопрофілю до закінчення ремонтних робіт відповідних площ для роботи поліклініки та внесення змін до ліцензії на медичну практику були розміщені в у виділених приміщеннях по АДРЕСА_1 .

В ході перевірки, обумовленою скаргою працівників Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю на умови праці, інспекцією з охорони праці у Львівської області, шкідливих факторів на місцях їх , перебування, не встановлено.

Відтак, в даному випадку відсутній обов`язок роботодавця: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце; забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Актом від 12 березня 2021 року, який складено в присутності: відповідального за лікувально-профілактичну роботу ЛНМУ імені Данила Галицького проф. ОСОБА_2 , директора Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни ЛНМУ імені Данила Галицького Кузьмінова Б.П., заступника директора Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни ЛНМУ імені Данила Галицького Геника І.Д., завідувачки СКПФПП НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького Вівчар І.С. та працівників спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни ЛНМУ імені Данила Галицького - в кількості 22 осіб було попереджено про те, що з 01 липня 2021 року буде припинено виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби, тобто, про зміну умов оплати праці в бік погіршення, а також про припинення виконання працівниками трудових обов`язків на умовах сумісництва та суміщення посад.

Проте, працівники СКПФПП НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького під час проведення Загальних зборів трудового колективу відмовились від підписання попередження про те, що з 01 липня 2021 року їм буде припинено виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби, а також про припинення виконання працівниками трудових обов`язків на умовах сумісництва та суміщення посад.

Резюмуючи викладене, зазначаємо, що керуючись п.4 додатка 3 наказу №308/519, оскільки працівники спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю Науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни ЛНМУ імені Данила Галицького, зокрема, і позивач, не виконували жодних дій щодо діагностування туберкульозу та надання лікувально-профілактичної., допомоги хворим на активну форму туберкульозу, відповідно у них відсутнє право на підвищенні посадових окладів у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці на 30%.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, і вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці, ОСОБА_3 з 06.08.1985 працює у Науково-дослідному інституті епідеміології та гігієни Львівського національного університету імені Данила Галицького, з 20.02.2018 на посаді завідувача клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтізіопульмонологічного профілю при Науково-дослідному інституті епідеміології та гігієни Львівського національного університету імені Данила Галицького з відповідним окладом, надбавкою за шкідливі умови праці, науковий ступінь, за вислугу років та тривалість безперервної роботи.

Крім цього, з 2018 року позивач працювала за сумісництвом на 0,5 ставки лікарем лаборантом.

Наказами від 26.07.2021 року №2307-з, та від 30.07.2021 за №188-к/тр позивачу з 01.08.2021 тимчасово припинено виплату надбавок за шкідливі умови праці, деззасоби, а також з 10.08.2021 сумісництво на 0,5 ставки лікаря лаборанта.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, між позивачем та відповідачем укладено трудовий договір, визначено її посаду, заробітну плату, яка включає в тому числі надбавку за шкідливі умови праці. Окрім цього, з позивачем укладено трудовий договір на виконання трудових обов`язків лікаря лаборанта за сумісництвом на 0,5 ставки по угоді, в тому числі з доплатою за шкідливі умови праці.

Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (зі змінами, далі - Закон про оплату праці), працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати в разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які виникли з вини працівника. Заборонено будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства в професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Відповідно до статті 22 Закону про оплату праці суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, установлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до статті 29 Закону про оплату праці при укладенні з працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть відбуватися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Про нові або зміну чинних умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівникові не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Як вбачається із копії наказу № 1193 від 06.04.2021 року (а.с.17) у зв`язку із вимогою адміністрації Центру легеневого здоров`я (листи від 02.03.2021 року та 31.03.2021 року) з метою удосконалення підготовки здобувачі освіти, покращення амбулаторно-поліклінічної роботи населенню, сприяння науковим дослідженням прийнято рішення до 01.06.2021 року перемістити спеціалізовану консультативну поліклініку фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни університету за адресою вул. Зелена,12. Цим же наказом надано доручення службовим особам до вказаного періоду провести ремонтні роботи та перемістити на ці площі персонал, медичне обладнання, апаратуру, інвентар і забезпечити якісне функціонування та роботу поліклініки. Також дано завдання підготувати до органу ліцензування для внесення змін до ліцензії на припинення здійснення господарської діяльності з медичної практики за місцем провадження АДРЕСА_2 та подання відомостей щодо нового місця провадження за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії наказу №2307-з від 26.07.2021 року (а.с.18) у зв`язку з тимчасовим припинення дозволу на медичну практику і неможливістю надавати спеціалізовану консультативну фтизіопульмонологічну допомогу населенню до отримання дозвільних документів та реєстрації у НЦЗУ, відповідною відсутністю шкідливих умов, доповнено наказ № 1193-з від 06.06.2021 року п.3 тексом наступного змісту:

З 01.07.2021 року тимчасово припинити :

-виплату надбавок за шкідливі умови праці працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни;

-зовнішнє та внутрішнє сумісництво працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни.

Як вбачається із копії наказу № 188 к/тр від 30.07.2021 року (а.с.19) на виконання наказу № 2307-з від 26.07.2021 року тимчасово припинено з 01.08.2021 року виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульманологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни та сумісництво в тому числі позивачу ОСОБА_1 - лікаря лаборанта за сумісництвом на 0,5 ставки по угоді з 10.08.2021 року.

Відповідно до наданого відповідачем штатного розписку на 2021 рік (а.с.81-84) у Спеціалізованій консультативній поліклініці фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни зміни в організації не відбулися, всі посади, в тому числі завідувача збережені.

Як вбачається із розрахунку нарахованої заробітної плати та заборгованості по заробітній платі (доплата за шкідливість та сумісництво) наданих позивачем, внаслідок припинення виплат позивачу надбавки за шкідливі умови праці деззасоби за період з серпня 2021 року по 31 січня 2022 року їй недоплачено 15317,27 грн., за період з 08.09.2021 року по 31.01.2022 року внаслідок припинення сумісництва лікаря-лаборанта 0,5 % ставки їй недоплачено 35352,62 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не оспорюється та визнає, що такі надбавки позивачу не виплачувалися, а тому суд з розрахунком погоджується.

Оцінивши зібрані докази, доводи сторін, суд вважає, що вимоги позивача про незаконність та скасування наказів Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №2307-з від 26.07.2021 року та №188 к/тр від 30.07.2021року в частині обмеження їй встановлених трудовим договором доплат, поновлення умови оплати праці позивача та стягнення з відповідача Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на користь позивача ненараховану та невиплачену заробітну плату, яка складається з: надбавки за шкідливі умови праці деззасоби за період з серпня 2021 року по 31 січня 2022 року їй недоплачено 15317,27 грн., за період з 08.09.2021 року по 31.01.2022 року внаслідок припинення сумісництва лікаря-лаборанта 0,5 % ставки їй недоплачено 35352,62 грн., а всього 450669,89 грн. є обґрунтованими та підставними і їх слід задоволити, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді завідувачки клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініці фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни і відповідно до укладеного трудового договору їй встановлено заробітну плату яка складається із посадового окладу, надбавки за вислугу років, безперервний стаж, доплату за науковий ступінь, надбавка за шкідливі умови праці. Окрім цього, згідно окремих трудових договорів вона прийнята за сумісництвом на посаду лікаря-лаборанта 0,50% посадового окладу.

Відповідачем в супереч положенням статті 32 КЗпП України, при обмеженні виплати надбавки за шкідливі умови праці з 01.09.2021 року, не видано наказ про зміну істотних умов праці позивача, та не повідомлено її під розпис за два місяці до запровадження змінених істотних умов праці.

При цьому посилання відповідача на наказ Міністерства охорони здоров`я № 530 від 25.02.2020 року «Про затвердження стандартів охорони здоров`я при туберкульозі», внаслідок чого Спеціалізована консультативна поліклінікафтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни втратила медичну ліцензію, а позивач, як і всі працівники поліклініки були переведені у інше приміщення та не виконували трудові обов`язки, за виконання яких передбачено виплату вказаної надбавки за шкідливі умови праці судом не приймається до уваги як безпідставні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно, до закінчення дії господарського договору оренди розірвав його, що потягло за собою переміщення позивача та всіх працівників поліклініки у інше приміщення. При цьому відповідачем не видано наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці, в якому мав бути розкритий зміст цих змін, а також містити попередження про їх запровадження та зміну істотних умов праці позивача, який мав бути виданий за два місяці до запровадження таких змін із обов`язковим повідомленням про такі зміни працівників.

Слід також наголосити, що на це вказано у роз`ясненнях, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» п.31 відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Окрім того, у відповідності до положень ст. 247 КЗпП України відповідач зобов`язаний погодити рішення про зміну істотних умов праці, нові умови праці з виборним органом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві (якщо такого немає на підприємстві - з профспілковим представником.

При цьому наказ №1193-з від 06.04.2021 року «Про переміщення структурного підрозділу університету не можна вважати таким, що свідчить про внесення змін в організацію виробництва і праці, в якому мав бути розкритий зміст цих змін, а також містити попередження про їх запровадження та зміну істотних умов праці позивача, який мав бути виданий за два місяці до запровадження таких змін із обов`язковим повідомленням про такі зміни працівників, оскільки у ньому йде мова лише про переміщення працівників до 01.06.2021 року у приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Жодних даних про зміну істотних умов парці працівників у зв`язку із таким переміщенням наказ не містить, окрім того, він навпаки вказує на продовження виконання позивачем своїх обов`язків, оскільки надане приміщення мало бути до цього часу відремонтовано, у приміщення мали перевезти обладнання, апаратуру, інвентар, а відповідальні особи мали підготувати документи для внесення змін до ліцензії на медичну практику поліклініки за новою адресою.

Сам відповідач визнає, що зміни у організації виробництва і праці не відбулися і що такі жодним наказом не оформлялися, оскільки у відзиві на позов посилається на те, що позивач та інші працівники внаслідок описаної вище ситуації перебувають у вимушеному простої.

Разом з тим, простій належним чином не оформлений і окрім того, при простої працівник має права на оплату праці у передбаченому законом порядку.

Окрім цього, зміни в організацію виробництва і праці, у відповідності до положень ст.247 КЗпП України мають бути погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві (якщо такого немає на підприємстві - з профспілковим представником.

Як вбачається із копії наказу № 2307-з від 26.07.2021 року у зв`язку з тимчасовим припинення дозволу на медичну практику і неможливістю надавати спеціалізовану консультативну фтізіопульмонологічну допомогу населенню до отримання дозвільних документів та реєстрації у НЦЗУ, відповідною відсутністю шкідливих умов, доповнено наказ № 1193-з від 06.06.2021 року п.3 тексом наступного змісту:

З 01.07.2021 року тимчасово припинити :

-виплату надбавок за шкідливі умови праці працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни;

-зовнішнє та внутрішнє сумісництво працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтізіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни.

Суду не надано наказ № 1193-з від 06.06.2021 року, а тому його оцінку суд зробити не

в змозі. В той же час, якщо вважати, що у цьому наказі є описка і він стосується доповнення наказу № 1193-з від 06.04.2021 року, то слід наголосити, що він є незаконним, оскільки відповідачем не надано доказів про запровадження зміни організації виробництва і праці, які у відповідності до положень ст.247 КЗпП України погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві (якщо такого немає на підприємстві - з профспілковим представником.

Окрім того, цим наказом в супереч положенням ст. 32 КЗпП України обмежено істотні умови праці позивача без доведення йому вимог під розписку за два місяці до запровадження змін, адже за його змістом вже з 01.07.2021 року запроваджуються обмеження у виплаті надбавки.

Долучений до матеріалів справи акт від 12.04.2021 року яким нібито позивача та інших працівників було попереджено про припинення надбавок за шкідливі умови праці не може бути належним повідомлення про зміну істотних умов праці, оскільки на цей час жодний наказ про зміну в організації виробництва, запровадження зміни істотних умов праці не був виданий, а відповідно не було чого доводити позивачу.

Що стосується вимог про визнання незаконним наказу від 30.07.2021 року№188к/тр, яким тимчасово припинено з 01.08.2021 року виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопуль-манологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни та сумісництво в тому числі позивачу ОСОБА_1 - лікаря-лаборанта за сумісництвом на 0,5 ставки з 10.08.2021 року.

Сумісництво - це виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві (так звані внутрішнє та зовнішнє сумісництво відповідно).

Отже, сумісництво оформляється трудовою угодою, розірвання якої має здійснюватися у порядку передбаченому КЗпП України, а також з підстав визначених саме для цього виду договору.

Зокрема, ст. 43-1 КЗпП України передбачено розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) у випадку звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством. У всіх решта випадках, розірвання трудового договору із сумісником здійснюється на загальних підставах, із дотриманням гарантій визначених КЗпП України.

Окрім цього, відповідно до положень ст.102-1 КЗпП України визначено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

З оспорюваного наказу вбачається, що відповідач припинив сумісництво в тому числі позивачу ОСОБА_1 - лікаря-лаборанта за сумісництвом на 0,5 ставки з 10.08.2021 року.

Отже, вказаний наказ виданий із ініціативи адміністрації, але він не містить підстав розірвання (припинення) трудового договору.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи адміністрації визначені ст.40 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у наведених випадках. Окрім цього, законом визначені і додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника.

Недотримання цих підстав, а також визначеної КЗпП України процедури звільнення є грубим порушенням прав працівників і таке звільнення є незаконним.

Отже, оскільки відповідач всупереч положенням КЗпП України припинив сумісництво позивача ОСОБА_1 на посаді лікаря-лаборанта за сумісництвом на 0,5 ставки з 10.08.2021 року, але наказ про звільнення не видавав, тому вимоги позивача про визнання цього наказу незаконним, скасування та стягнення недоплачених коштів за сумісництво також є підставними.

Разом з тим, оскільки предметом спору є порушення трудових прав саме ОСОБА_1 та саме в такому аспекті перевірялись на законність накази Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, які окрім позивача стосуються і інших працівників, а тому позов підлягає до задоволення частково, а саме слід визнати незаконним та скасувати оспорювані накази лише в частині позивача ОСОБА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави, а також стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. втрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №27-09/21-12 від 27.09.2021.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №2307-з від 26.07.2021 року в частині тимчасового припинення з 01.07.2021 р. виплати надбавок за шкідливі умови праці ОСОБА_1 ; припинення сумісництва ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати наказ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №188 к/тр від 30.07.2021 року в частині припинення з 01.08.2021 року виплати надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби ОСОБА_1 та припинення завідувачу клінічної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни ОСОБА_1 сумісництва лікаря-лаборанта 0,5 ставки з 10.08.2021 р.

Поновити умови оплати праці ОСОБА_1 з врахуванням надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби та оплати за роботу за сумісництвом лікаря-лаборанта поліклініки (0,5% посадового окладу).

Стягнути з Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на користь ОСОБА_1 не нараховану та не виплачену заробітну плату, яка складається з: надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період з серпня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 15317,27 грн., за період з 08 вересня 2021 року по 31 січня 2022 року внаслідок припинення сумісництва лікаря-лаборанта 0,5 % ставки в розмірі 35352,62 грн., а всього 50669, 89 грн. (п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок).

В решті в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з відповідача Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Стягнути з Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на користь ОСОБА_1 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04 травня 2022 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького, місцезнаходження: м. Львів, вул. Пекарська, 69, .

Суддя Г.Б. Жовнір