Дата документу 28.04.2022
Справа № 501/4485/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,

справа № 501/4485/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про стягнення боргу за договором позики та відсотків за користування чужими грошовими коштами,

учасники справи - не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача.

До Іллічівського міського суду Одеської області 24.11.2021 року звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 1-4).

Позовна заява мотивована тим, що 28.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики у письмовій формі на грошову суму у розмірі 14 643,00 грн., строком не пізніше 28.02.2020 року. Свої зобов`язання за борговою розпискою позивач ОСОБА_1 виконав належним чином, надав зазначені у розписці грошові кошти, але в строк на 24.11.2021 року відповідачі грошові кошти не повернув.

Позивач змушений звернутись до суду з позовом, та просить суд:

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) суму основної заборгованості, що виникла через неналежне виконання умов договору позики від 28 січня 2020 року у розмірі 14 643,00 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот сорок три гривні 00 копійок) та процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1 861,07 грн.(одна тисяча вісімсот шістдесят одна гривня 07 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) суму судових витрат в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Відповідач ОСОБА_2 відзив не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

07.02.2022 року представник позивача ОСОБА_3 було надано до суду заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції (а.с. 24-26).

10.02.2022 року представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про слухання справи без їх участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 31).

Відповідач ОСОБА_2 відзив не надала, сповіщалась належним чином, про причини неявки суд не сповістила (а.с. 21, 30, 35).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.12.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду (а.с. 20).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08.02.2022 року відмовлено в задоволені клопотанні про проведення відеоконференції (а.с. 28).

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 28.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики у письмовій формі на грошову суму у розмірі 14 643,00 грн., строком не пізніше 28.02.2020 року (а.с. 5-6).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.

Так ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Ст. 628 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч.2 ст. 1047 ЦК України, позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 18.11.2021 року (а.с.13) позивачем було сплачено 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) судового збору, що підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, так як відповідач ОСОБА_2 не виконала умови договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

З цих підстав, керуючись статтями 3-5, 7, 10, 13, 19, 258, 339-342, 352 Цивільно процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відсотків за користування чужими грошовими коштами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) суму основної заборгованості, що виникла через неналежне виконання умов договору позики від 28 січня 2020 року у розмірі 14 643,00 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот сорок три гривні 00 копійок) та процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1 861,07 грн.(одна тисяча вісімсот шістдесят одна гривня 07 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) суму судових витрат в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського

міського суду Одеської області Смирнов В.В.