Постанова

Іменем України

20 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 357/8919/18

провадження № 61-13420св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марценюк Лесею Анатоліївною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» (далі - ТОВ «Еліта-2010») Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про визнання недійсними договорів оренди, скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та припинення права оренди. Зазначило, що відповідно до договору оренди землі № 153 від 16 серпня 2013 року у ПСП «Сидори» в оренді перебувала належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 2,854 га з кадастровим номером :04:011:0005, яка знаходиться в межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на 10 років. Державна реєстрація права оренди за ПОСП «Сидори» проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В. на підставі рішення від 28 квітня 2014 року за індексним номером 12721918. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПОСП «Сидори» стало відомо, що орендована ним у ОСОБА_1 земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Еліта-2010» за укладеним з ОСОБА_1 договором оренди землі № 91 від 05 березня 2018 року, право оренди за яким зареєстроване відповідно до рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права оренди, індексний номер: 40138611 від 15 березня 2018 року 21:28:12. Вважає, що дії ОСОБА_1 суперечать частині першій статті 792 ЦК України, пункту «б» частині першій статті 95 ЗК України, статей 13, 24, 25, 31 ЗК України «Про оренди землі» та умовами договору оренди землі № 153 від 16 серпня 2013 року, у зв`язку з чим на підставі частини першої статті 215 ЦК України договір оренди землі № 91 від 05 березня 2018 року має бути визнаним недійсним, а рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - оренди землі, індексний номер: 40138611 від 15 березня 2018 року має бути скасоване.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову ПОСП «Сидори» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент ухвалення рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю., індексний номер: 40138611 від 15 березня 2018 року 21:28:12, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, запис про право оренди ПОСП «Сидори» на земельну ділянку з кадастровим номером :04:011:0005, що знаходиться в межах Сидорівської сільської ради, загальною площею 2,854 га був скасований на підставі наказу Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року. Відтак, у державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. не було підстав для відмови в державній реєстрації права оренди ТОВ «Еліта-2010» за договором оренди землі № 91 від 05 березня 2018 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року зупинено провадження в цій справі до набрання законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року в справі № 357/3844/20 за позовом ПОСП «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: ТОВ «Еліта-2010», ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» про визнання незаконним і скасування наказу.

Апеляційний суд виходив із того, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 357/3844/20, у якій судом встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, та які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , через свого адвоката Марценюк Л. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року, у якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний судом неповно з`ясовано обставини справи, помилково встановлено доведеність неможливості подальшого розгляду справи чим порушено процесуальні норми права, зокрема пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України. У цій справі основною позовною вимогою є визнання договору недійсним, всі решта вимог є похідними, а тому для вирішення спору варто встановити наявність підстав на момент вчинення такого правочину. А відповідно, не має значення які рішення будуть прийняті у справі щодо оскарження позивачем наказу Міністерства юстиції України, таке рішення не матиме зворотної дії в часі. Необгрунтоване зупинення провадження у справі призведе до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

12 жовтня 2021 року ПОСП «Сидори» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін. Зазначає, що предметом доказування у цій справі є обставини, які підтверджують або ж спростовують дійсність оспорюваного договору оренди землі та законність проведення державних реєстрацій права оренди за ТОВ «Еліта-2010» на земельну ділянку. Водночас правова оцінка законності проведення державної реєстрації права оренди за ТОВ «Еліта-2010» на земельну ділянку та дійсності оспорюваного договору безпосередньо залежить від факту визнання судом незаконним і скасування наказу Міністерства № 728/5 від 15 березня 2018 року, який є предметом розгляду у справі № 357/3844/20.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 357/8919/18 з Київського апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року зупинено касаційне провадження у вказаній справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 20 квітня 2020 року поновлено касаційне провадження у справі № 357/8919/18 (провадження № 61-13420св21)

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 21 квітня 2020 року ПОСП «Сидори» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , треті особи: ТОВ «Дари Ланів» про визнання незаконним і скасування наказу (справа № 357/3844/20).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 728/5 від 15 березня 2018 року в частині розгляду та задоволення колективної скарги щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 березня 2015 року № 20136287, від 25 січня 2015 року № 18835630, від 20 26 січня 2015 року № 18839751, від 26 січня 2015 року № 18841045, від 25 січня 2015 року № 18835741, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімською Н. І., від 25 січня 2015 року № 18835725, від 25 січня 2015 року № 18835804, від 25 січня 2015 року № 18835672, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Журовим О. В., від 30 грудня 2015 року № 27683238, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В., від 22 грудня 2014 року № 18201041, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевич О. В., від 30 квітня 2014 року № 12799872, від 15 грудня 2014 року № 18003849, від 19 травня 2014 року № 13152734, від 16 квітня 2014 року № 12494979, від 12 грудня 2014 року № 17938566, від 25 грудня 2014 року № 18361308, від 12 грудня 2014 року № 17935767, від 15 травня 2014 року № 13078385, від 14 квітня 2014 року № 12419642, від 23 квітня 2014 року № 12615035, від 28 квітня 2014 року № 12721918, від 14 квітня 2014 року № 12422692, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В., від 14 грудня 2015 року № 27047111, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Рибалко В. М.

Указане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області не набрало законної сили оскільки було оскаржене в апеляційному порядку.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у цій справі підлягає зупиненню до набрання законної сили рішення суду у справі № 357/3844/20 за позовом приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , треті особи: ТОВ «Еліта-2010» ФГ «Пролісок», ФГ «Дари Ланів» про визнання наказу незаконним і скасування наказу, яка розглядалася Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення нор процесуального права

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи в у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року в справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження в справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Згідно з частиною першою-третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний суд у даній справі на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупинив провадження у справі, в якій встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, не врахував, що про наявність спору щодо законності наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 728/5 позивачу було відомо ще до звернення з позовом у цій справі, проте при розгляді справи судом першої інстанції такого клопотання з урахуванням вимог частини третьої статті 210 ЦПК України, не заявляв.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі Об`єднаної палати у постанові від 14 лютого 2022 року № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Отже, зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду про зупинення апеляційного провадження до вирішення питання щодо законності наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 728/5 у справі № 357/3844/20 є помилковим з огляду на те, що зупинивши апеляційне провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, апеляційний суд припустився порушень зазначених норм процесуального права.

З огляду на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обгрунтованості, тому колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, скасувати постанову апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 116 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марценюк Лесею Анатоліївною, задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов