ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/1559/21 Номер провадження 22-ц/814/1796/22Головуючий у 1-й інстанції Петрова Н.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Вовчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У вересні 2021 року до Вовчанського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вовчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: внести зміни до актового запису про народження дитини № 50 від 26.01.2016, складеного Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського територіального управління юстиції щодо виправлення відомостей про дитину.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року закрито провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохає ухвалу місцевого суду скасувати.

Вказує, що місцевим судом порушено норми процесуального права.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд дійшов висновку про те, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС України). Термін «публічно-правовий спір» охоплює в тому числі спори, у яких хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій) (пункт 2 частини першої статті 7 КАС України).

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Правовідносини з державної реєстрації актів цивільного стану регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України від 1 липня 2010 року № 2398?VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Апеляційний суд зазначає, що місцевий суд в оскаржуваній ухвалі послався на нормативний акт (наказ від 06.09.2002 року за № 86/5), який втратив чинність.

У позовній заяві немає доводів щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, а є лише вимога позивача зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису. Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права та мав намір вирішити питання про внесення змін щодо виправлення відомостей щодо батька та матір дитини. Отже, спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17.

Крім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року у справі № 520/2337/21 за аналогічною заявою ОСОБА_1 вже зроблено правовий висновок про юрисдикцію даної справи загальним судам.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року - скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 28 липня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль