Справа №351/457/22
Номер провадження №2/351/371/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Том`юк С.М. ,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Заболотівської селищної ради, про встановлення режиму окремого проживання для подружжя та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Заболотівської селищної ради про встановлення режиму окремого проживання для подружжя та визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про розірвання шлюбу.

Позивач по первісному позову ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивував тим, що 26.12.1998 р. він уклав шлюб з відповідачкою . Від шлюб у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших неповнолітніх дітей немає. Після укладення шлюбу відносини з відповідачкою були добрі, однак на протязі останніх років погіршилися, вони виявилися людьми різних характерів і поглядів, у результаті чого припинили спільне проживання і ведення господарства . Відповідачка проживає окремо у своїх родичів і має намір виїхати для проживання за кордон. Дитина проживає разом із ним і фактично знаходиться на його утриманні і вихованні, категорично не бажає виїжджати для проживання з відповідачкою закордон, проти чого відповідачка не заперечує, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом.

Позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 позовні вимоги мотивувала тим, що 26.12.1998 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюб у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших неповнолітніх дітей немає. Спочатку після укладення шлюбу відносини з відповідачем були добрі, але на протязі останніх років погіршилися. На даний час сторони проживають окремо, вона має намір проживати за кордоном. Дитина проживає окремо, разом із відповідачем та фактично знаходиться на його утриманні. Вважає, що шлюб носить формальний характер, перебувати в такому шлюбі не бажає, а тому просить шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, проти зустрічного позову не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти позову не заперечує, свої позовні вимоги по зустрічному позову підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Заболотівської РДА, подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, зазначили, що у вирішенні справи покладаються на розсуд суду .

Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме:з свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 26.12.1998 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_5 » присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », з свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що основний позов частково підставний, зустрічний позов слід задоволити. Так як позивач просить визначити місце проживання дитини біля нього проти чого не заперечує відповідачка, а також з письмової заяви ОСОБА_3 слідує, що вона має намір проживати з батьком, а тому місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити біля батька.

У пункті 1.11.6 Висновків Верховного Суду України викладених у постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2016 року, вказано наступне:

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За ч.ч. 1, 2 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 р. у справі № 6-2445цс16).

Тобто, при розгляді справ аналогічної категорії, суд повинен встановити виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю.

Судом не встановлено обставин, які б могли стати підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом з ним.

Враховуючи вік дитини, тривале проживання разом з батьком, і намір матері виїхати за кордон. Суд вважає за доцільним є визначення місця проживання дитини разом із батьком позивачем по справі, що відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, принципу рівності прав та обов`язків щодо своїх дітей, узгоджуватиме з положеннями Конвенції прав дитини, рішеннями Європейського суду з прав дитини і грунтуватиметься на чинному національному законодавстві України.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин справи суд вважає необхідним визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, то шлюб існує формально, а тому зустрічний позов підставний і підлягає до задоволення. Задоволивши позовну вимогу про розірвання шлюбу суд вважає, що відпала потреба у встановленні режиму окремого проживання, на чому і не неполягав позивач ОСОБА_1 .

Тому суд керуючись ст. 104, 105, 110, 112, 161 СК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

У позовній вимозі встановити режим окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Визначити місце проживання, виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.12.1998 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №442- розірвати.

Шлюб припиняється у день вступу рішення суду про розірвання шлюбу у законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО