Номер провадження: 22-ц/813/6476/22
Справа № 504/3016/18
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ТДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судових витрат. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 11.03.2018 року сталося ДТП між автомобілем «ВАЗ 2107» н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем «Nissan Tida» н/з НОМЕР_2 під керуванням позивача. Винним у вчиненні зазначеного ДТП постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.04.2018 року визнано ОСОБА_2 . Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ СТДВ "Глобус" відповідно до полісу № ЛК/4389948 від 08.06.2017 року. 12.03.2018 року позивач звернувся до страхової компанії з відповідним повідомленням про ДТП. 04.04.2018 року позивач разом з представником страхової компанії з`явилися до ТОВ «Н МОТОРС ЮГ» для огляду транспортного засобу та згідно з рахунком №НМЗНа-26840 від 04.04.2018 року сума завданих збитків становила 37 439,19 грн. Оскільки представник страхової компанії не погодився з даним рахунком для визначення оцінки розміру матеріальної шкоди, яка завдана внаслідок пошкодження автомобіля «Nissan Tiida» н/з НОМЕР_2 під час ДТП від 11.03.2018 року незалежним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 був виготовлений звіт № 0890-06-18 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «Nissan Tida» н/з НОМЕР_2 , згідно з яким вартість матеріальної шкоди становить 25 863,66 грн. На багаторазові звернення до страхової компанії із вимогою щодо виплати страхового відшкодування, 10.08.2018 року страхова компанія здійснила виплату у розмірі 13 608,45 грн. А інша частина у розмірі 12 255,21 грн не виплачена до цього часу. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с. 1-40).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 червня 2021 року було замінено Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його правонаступника Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (а.с. 200).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги вирішено задовольнити частково. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 12 255 грн 21 коп. недоплаченого страхового відшкодування; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 705 гривень судового збору. В задоволенні решти позовних вимог вирішено відмовити (а.с. 208-210).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Василевський Олександр Леонідович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вважає оскаржуване рішення незаконним, ухваленим із грубим порушенням норм процесуального права, відповідно такою, що підлягає скасуванню. Апелянт пояснює, що судом першої інстанції проігноровано норми спеціального закону, діючи всупереч практики Верховного суду України (а.с. 218-235).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року було поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 237-240).

Сторони своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що згідно звіту № 0890-06-18 від 11 червня 2018 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Nissan Tiida державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 08 липня 2018 року становить 25863,66 грн, однак враховуючи, що 09 серпня 2018 року ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13608,45 грн, тому позовні вимоги в частині стягнення неоплаченого страхового відшкодування в розмірі 12255,21 грн підлягають задоволення. Разом з тим, оскільки позивачем в якості підтвердження наявності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу було надано орієнтовний розрахунок таких витрат, тому підстав для задоволення позовних вимог в даній частині суд не вбачає.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2018 року ОСОБА_2 по вул. Ак. Заболотного в с. Ліски Лиманського району Одеської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 держаний номерний знак НОМЕР_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено відповідно адміністративне стягнення (а.с. 11). Вказана постанова суду не оскаржувалася в суді апеляційної інстанції та відповідно набрала законної сили.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Глобус», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом № ЛК/4389948 від 08 червня 2017 року. Згідно даного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становила за шкоду, заподіяну майну 100000,0 грн, розмір франшизи 0 грн (а.с. 12).

За положеннями ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 22.1, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ч. 9.1). За ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно, страховик, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, в межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, що відповідно узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15.

Позивачем, в свою чергу, було надано на адресу суду рахунок № НМЗНа-26840 від 04 квітня 2018 року, згідно якого вартість завданих збитків становила 37439,13 грн (а.с. 14) та висновок № 0890-036-18 щодо оцінки колісного транспортного засобу автомобіля Nissan Tiida, державний номерний знак НОМЕР_2 , зі змісту якого вбачається, що вартість матеріальних збитків становить 25863,66 грн (а.с. 15-31). Оцінку вартості завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків було проведено ОСОБА_3 , котрий здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 7080 від 10 грудня 2008 року, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ФДМУ МФ № 6457 від 22 листопада 2008 року, свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача ФДМУ МФ № 98-ПК від 07 вересня 2016 року, та вказаний висновок за замістом відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

За положенням ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Разом з тим, за положенням ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).Положення вказаної статті також узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 760/15471/15-ц, згідно якої відшкодування шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування

З наявного в матеріалах справи полісу № ЛК/4389948 від 08 червня 2017 року вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000,0 грн, а розмір франшизи 0 грн. Згідно наданого позивачем в суді першої інстанції звіту щодо колісного транспортного засобу автомобіля Nissan Tiida, державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою встановлення вартості завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, дана вартість становить 25863,66 грн, котра в свою чергу, не виходить за межі страхової суми, зазначеної в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також слід, зазначити, що ОСОБА_1 у встановлений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 33.1.4.) звернувся до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням від 12 березня 2018 року, засвідченим підписом безпосередньо ОСОБА_1 , та неодноразово направляв на адресу товариства заяви щодо виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Проте лише, 10 серпня 2018 року Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» було здійснено страхове відшкодування позивачу у розмірі, що є значно меншим за визначений висновком розмір завданої матеріальної шкоди та становить 13608,45 грн, згідно платіжного доручення № 10438 (а.с. 63).

Враховуючи, що розмір виплаченого відшкодування є меншим за фактично завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду та відповідно положення вищезазначених статей ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких саме на страховика покладається відповідальність за відшкодування заподіяної шкоди в межах визначеної страхової суми згідно полісу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо стягнення із Страхового товариства «Глобус» неоплаченого страхового відшкодування.

Разом з тим, апеляційний суд критично відноситься до наданих апелянтом безпосередньо до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження наявності в ФОП ОСОБА_4 , котрим було складено звіт № 06-011 від 10.06.2018 року щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 на замовлення Страховика, повноважень на здійснення оціночної діяльності, оскільки апелянтом не були зазначені поважні причини неможливості направлення відповідних документів на адресу суду протягом розгляду відповідної справи в суді першої інстанції.

За положенням ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого правового підтвердження, тому апеляційну скаргу слід відхилити та оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький