ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2156/22 Справа № 191/445/21 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Раївський навчально-виховний комплекс» Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи: Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Раївський навчально-виховний комплекс» Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі - КОЗЗСО «Раївський НВК»), треті особи: Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 22 серпня 1996 року вона була прийнята на роботу до Раївського навчально-виховного комплексу (наразі КОЗЗСО «Раївський НВК»), 28 серпня 2006 року була переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи, наказом виконуючого обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК» №30-к від 03 лютого 2021 року її було звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи за одноразове грубе порушення трудових обов`язків на підставі п.1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Вказувала, що даний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так у мотивувальній частині наказу вказано, що 02 вересня 2020 року вона видала наказ №113-к «Про переведення посади», що не відповідає Типовим штатним нормативам закладів загальної середньої освіти та прямо суперечить тарифікаційним спискам вчителів та інших педагогічних працівників, затвердженим в установленому порядку станом на 01 вересня 2020 року. Виконуючи обов`язки директора закладу, у відповідності до вимог посадової інструкції директора КОЗЗСО «Раївський НВК» здійснювала безпосереднє управління закладом та несла відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність (п.1.6 Інструкції), вирішувала питання фінансово-господарської діяльності закладу (п.2.2 Інструкції), а значить мала повноваження на видання наказу №113-к від 02 вересня 2020 року, у якому в п.2 також вирішено питання штатного розпису, на який посилається в наказі про її звільнення в.о. директора ОСОБА_2 .

Зазначала, що під час виконання обов`язків в.о. директора затримки виплати заробітної плати працівникам закладу освіти не було. При її звільненні не було враховано її сумлінну працю у закладі протягом майже 25 років, наявність великої кількості відзнак, дипломів, грамот, а тому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора КОЗЗСО «Раївський НВК» №30-к від 03 лютого 2021 року про звільнення, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП її з посади заступника директора з навчально-виховної роботи КОЗЗСО «Раївський НВК»; поновити її на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи КОЗЗСО «Раївський НВК»; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 лютого 2021 року по день винесення рішення по справі.

Рішенням Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 134-138).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що вона мала право змінювати штати окремих структурних підрозділів, оплата праці здійснювалась у межах фонду заробітної плати. Трудового проступку вона не допускала, судом не врахована її довготривала сумлінна праця (а.с. 134-138).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

14 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала доповнену апеляційну скаргу.

Однак, доповнена апеляційна скарга ОСОБА_1 від 14 грудня 2021 року, не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки відповідне клопотання подане поза межами строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції і питання поновлення цього строку не порушується.

Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

12 грудня 2021 року ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

22 грудня 2021 року виконавчий комітет Раївської сільської ради надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошували на тому, доводи апеляційної скарги є надуманими та правові підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що даний спір виник з трудових правовідносин, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення та виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 28 серпня 2006 року переведена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Раївської середньої школи інтернат (а.с.7).

На підставі Рішення Раївської сільської ради від 14 грудня 2017 року №208-20/VII Раївський навчально-виховний комплекс перейменовано на Комунальний заклад Раївської НВК Раївської сільської ради, а відповідно рішення Раївської сільської ради від 04 квітня 2018 року №305-24/УІІ змінено назву на Комунальний опорний заклад загальної середньої освіти «Раївський навчально-виховний комплекс» Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 , тимчасово займаючи посаду виконуючої обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК», у зв`язку із виробничою необхідністю 02 вересня 2020 року видала наказ №113-к «Про переведення посади», за яким перевела 0,5 ставки логопеда у 0,5 ставки заступника директора на 2020-2021 навчальні роки, зобов`язавши головного бухгалтера ОСОБА_3 привести у відповідність штатний розпис (а.с.9).

28 січня 2021 року на підставі розпорядження №23-р сільського голови Раївської сільської ради Мартиненко Ю. визначено організувати та здійснити 01 лютого 2021 року перевірку КОЗЗСО «Раївський НВК» робочою групою із забезпечення ефективного функціонування внутрішнього фінансового контролю, усунення порушень чинного законодавства та запобігання проявам корупції у сфері використання бюджетних коштів (а.с.59).

Довідкою КОЗЗСО «Раївський НВК» від 01 лютого 2021 року про результати перевірки членами робочої групи з питань забезпечення ефективного функціонування внутрішнього фінансового контролю, усунення порушень чинного законодавства та запобігання проявам корупції у сфері використання бюджетних коштів встановлено, що виконуюча обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК» ОСОБА_1 02 вересня 2020 року видала наказ №112-к «Про заміну уроків англійської мови у 9 класі», яким збільшила собі педагогічне навантаження до 11 годин в порівнянні із затвердженим тарифікаційним списком станом на 01 вересня 2020 року (відповідно до якого мала навантаження 7 годин) - 4 години викладала по заміні. Цими діями вона порушила п.73 та п.91 наказу Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» (зі змінами), а саме відповідно до п.91 керівні працівники закладів можуть вести викладацьку роботу в цьому ж закладі не більше 9 годин, крім того, відповідно до п.73 - заміщення допускається при відсутності педагогічних працівників по хворобі або з інших причин, а у Раївському НВК працює два викладача англійської мови. Дані дії спричинили переплату заробітної плати ОСОБА_1 на суму 7 179, 99 грн.

Виданням наказів №113-к «Про переведення посади» та №114-к «Про збільшення навантаження» збільшено нормативну чисельність штатних одиниць заступників директора до 2 штатних одиниць, чим порушено наказ Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року №1205 «Про затвердження Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти», відповідно до яких при кількості класів від 10 до 20 максимальна чисельність заступників директора складає 1,5 штатних одиниць. Дані дії спричинили зміни в штатному розписі закладу. Відповідно до п.4.3 Статуту Раївської НВК, погоджує штатний розпис, а отже і зміни до нього виконавчий комітет Раївської сільської ради. Зміни до штатного розпису на погодження до виконавчого комітету сільської ради не надавались. Переплата заробітної плати за рахунок коштів освітньої субвенції по посаді заступника директора з виховної роби за період з вересня по грудень 2020 року склала 21 423,69 грн. Дані кошти виплачені заступнику директора з виховної роботи ОСОБА_4 . Загальна сума переплати за фактом видання неправомірних наказів становить 28 603, 68 грн та підлягає поверненню до державного бюджету у зв`язку з тим, що виплачені за рахунок коштів освітньої субвенції (а.с.61-62).

З приводу виявлених порушень, ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення, на що остання відмовилась, в зв`язку з чим складено 01 лютого 2021 року відповідний акт вповноваженими особами (а.с.81).

02 лютого 2021 року ОСОБА_1 , заступник директора з навчальної роботи, була відсутня на робочому місці з 13:30 год. до 17:00 год., про що складено акт «Про відсутність працівника на робочому місці» (а.с.80).

03 лютого 2021 року в.о. директора вищевказаного навчального закладу ОСОБА_2 видано наказ №30-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора КОЗЗСО «Раївський НВК» за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, а саме: незаконне видання наказу від 02 вересня 2020 року №113-к «Про переведення посади», що не відповідає Типовим штатним нормативам закладів загальної середньої освіти та прямо суперечить тарифікаційним спискам вчителів та інших педагогічних працівників, затвердженим, в установленому порядку, станом на 01 вересня 2020 року (а.с.8).

ОСОБА_1 , будучи незгодною із вказаним наказом 03 лютого 2021 року звернулася із відповідною заявою до комісії з трудових спорів та колективних переговорів КОЗЗСО «Раївський НОВК», яка своїм рішення від 08 лютого 2021 року рекомендувала заявниці звернутися із виниклим спором до компетенції іншого органу (а.с.14).

З огляду на викладене, судом встановлено, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення, застосоване в межах місячного строку, визначеного ст. 148 КЗпП України, оскільки воно й було вчинено ОСОБА_1 02 вересня 2020 року, але фактично виявлено 01 лютого 2021 року за наслідками проведеної перевірки.

Департаментом освіти і науки Дніпропетровської обласної Державної адміністрації 26 лютого 2021 року повідомлено ОСОБА_2 на його звернення від 17 лютого 2021 року стосовно надання роз`яснення з приводу правомірності дій ОСОБА_1 у період роботи на посаді виконуючої обов`язки директора КЗОЗЗСО «Раївський НВК», про те, що наказ від 01 вересня 2020 року №77к та наказ від 02 вересня 2020 року №112-к «Про зміну уроків англійської мови» мають ряд суперечностей із законодавчою базою: є вчитель англійської мови ОСОБА_6 , якій станом на 01 вересня 2020 року вже встановлено навантаження менше тарифної ставки - 17 годин; на наступний день 02 вересня 2020 року надана заява від ОСОБА_6 про відмову від 4 годин англійської мови у 9 класах, і замість наказу «Про внесення змін до тарифікації на 2020 2021 н.р.», у якому тільки з поважної причини навантаження ОСОБА_6 могло б бути зменшено до 13 годин, а 4 вивільнені години англійської мови передані (наказом про зміни до тарифікації) іншим вчителям англійської мови або, за наказом відповідного органу управління освітою, - заступнику директора ОСОБА_1 , по закладу видається наказ про зміну уроків англійської мови у 9 класі, де виконуюча обов`язки директора ОСОБА_1 визначає ці години вакантними і наказує собі, як вчителю англійської мови, дозволити викладання цих годин по заміні.

Також зазначено, що наказ №113-к «Про переведення посади» суперечить чинному законодавству, зокрема: наказу Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року №1205 (із змінами) «Про затвердження Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти», затвердженого в Міністерстві юстиції України» 22 грудня 2010 року за №1308/18603. Так, пунктом 2 визначено, що керівникам закладів надається право у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади (крім керівних), не передбачені нормативами для даного закладу, в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період. Зміст наказу про переведення «0,5 ставки логопеда у 0.5 ставки заступника директора» прописаний з порушенням законодавства. Крім того, у двох наказах від 01 вересня 2020 року ця посада, яку обіймає ОСОБА_7 , найменована по різному - логопед і вчитель-логопед), тож не зрозуміло, про яку посаду йдеться взагалі. Оновлення штатного розпису здійснюється шляхом внесення змін до чинного штатного розпису або затвердження нової редакції штатного розпису, яка буде діяти з дати, що буде в ньому зазначена. У наказі про внесення змін до чинного штатного розпису або затвердження нової редакції штатного розпису обов`язково зазначають підстави для змін і конкретну дату, з якої зміни набирають чинності. Штатний розпис школи розробляється в межах затвердженого органами місцевого самоврядування бюджету фонду заробітної плати і є локальним документом школи. Наказ №114-к «Про збільшення навантаження» фактично не стосується збільшення навчального навантаження ОСОБА_4 , яке встановлено станом на 01 вересня 2020 року в обсязі 5 годин на тиждень з предмету «Технології», а фактично є другим наказом щодо необґрунтованих змін штатного розпису. Зміст тексту «Встановити ОСОБА_4 на 0,5 ставки на 10% нижчу від ставки директора», взагалі викладено непрофесійно. Таким чином, встановлено, що при підготовці усіх вищевказаних наказів мають місце факти недотримання вимог чинного законодавчих актів виконуючого обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК» ОСОБА_1 (а.с.65-68).

Виданий ОСОБА_1 наказ «Про переведення посади» від 02 вересня 2020 року не відповідає вимогам Типовим штатним нормативам закладів загальної середньої освіти та прямо суперечить тарифікаційним спискам вчителів та інших педагогічних працівників, затвердженим, в установленому порядку, станом на 01 вересня 2020 року. Такі дії ОСОБА_1 проведені без погодження із розпорядником коштів, яким є Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, що завдало матеріальної шкоди державному бюджету в сумі 21 423,69 грн, яка до теперішнього часу не є відшкодованою.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що на стадії досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження №0000020 від 03 березня 2021 року, порушене за ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з тим, що починаючи в період часу з вересня по грудень 2020 року, виконуюча обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК» ОСОБА_1 , будучи службовою особою, привласнила грошові кошти, які були їй ввірені (а.с.57). Постановою слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Колінько Д.І. винесено постанову, у даному кримінальному провадженні, про залучення Воловоденко Н.В. , як представника Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в якості потерпілого (а.с.58).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості, оскільки ОСОБА_1 , будучи виконуючою обов`язки директора КОЗЗСО «Раївський НВК», достовірно знаючи про наявність в цей період часу більш ширшого кола наданих повноважень, порівняно із посадою заступника директора, видала наказ «Про переведення посади» від 02 вересня 2020 року, наслідки якого дійсно відносяться до одноразового грубого порушення трудових обов`язків, і наявність її попередньої сумлінної праці, не може позитивно вплинути на вид обраного дисциплінарного стягнення, що підтверджує законність підстав її звільнення із займаної посади.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Однією з умов застосування положень пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обов`язків, а й вини працівника в такому порушенні.

Перевірка законності наказу про звільнення працівника за підставою, визначеною пунктом 1 статті 41 КЗпП України, передбачає з`ясування таких питань: 1) чи відноситься особа за своєю посадою до кола осіб, які можуть бути звільнені за цією підставою; 2) чи мають порушення трудових обов`язків, вчинені цією особою, ознаки грубості; 3) оскільки звільнення за цією підставою є дисциплінарним стягненням, то чи були дотримані роботодавцем правила, встановлені для застосування таких стягнень (статті 147-149 КЗпП України).

Виходячи зі змісту пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, на її підставі можуть бути звільнені керівники підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), їх заступники, головні бухгалтери підприємства, установи, організації всіх форм власності, їх заступники, а також службові особи органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службові особи центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України звільнення - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно чи могло бути заподіяно шкоду.

Отже, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність звільнення позивача, оскільки нею було допущено одноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Доводи приведені в апеляційній скарзі не спростовують того, що виданий ОСОБА_1 наказ «Про переведення посади» від 02 вересня 2020 року не відповідає вимогам Типовим штатним нормативам закладів загальної середньої освіти та прямо суперечить тарифікаційним спискам вчителів та інших педагогічних працівників, затвердженим, в установленому порядку, станом на 01 вересня 2020 року.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О.Макаров