Справа № 139/119/22
Провадження № 2/139/43/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.
з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,
розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в:
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2001 року позивачу належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 . У цьому будинку зареєстрований старший син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем реєстрації не проживає понад двадцять років. Оскільки, відповідач добровільно не знімається з реєстрації, не несе витрат по утриманню будинку, позивач за захистом своїх прав та інтересів 02 березня 2022 року звернулася до суду з цим позовом.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України 02.03.2022 було зроблено запит про зареєстроване місце проживання відповідача. Відповідь до суду не надійшла у зв`язку із закриттям відповідних реєстрів через введення воєнного стану в Україні.
Враховуючи обставину, що інформація з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача по АДРЕСА_1 містилася у поданій разом з позовом довідці Роздолівського старостинського округу № 38 від 28.02.2022 про склад сім`ї та зареєстрованих осіб, ухвалою від 04 квітня 2022 року (а.с. 17) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.
Ухвала про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатками до неї були направлені для відома відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, та вручені його матері (а.с. 20).

В силу положень ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином. Відзиву на позов відповідач не подав.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію заяву (а.с. 19) про розгляд справи без її участі та про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223, ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла визначено і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 16 липня 2001 року державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 4) та зареєстрованим у Могилів-Подільському МБТІ 28 липня 2001 року (зворот а.с. 4) стверджується, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового, або майнового права та інтересу.

Довідкою Роздолівського старостинського округу № 38 від 28 лютого 2022 (а.с. 10), актом обстеження проживання (а.с. 9) стверджується, що у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований, в тому числі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за вказаною адресою не проживає понад двадцять років.

Судом встановлено, що відповідач є старшим сином позивача і на даний час постійно проживає та зареєстрований у м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Ця обставина, зокрема, доведена копією паспорта відповідача та страховим свідоцтвом (а.с. 11, 12).

Доказів того, що відповідач веде з позивачем спільне господарство, суду не надано. Крім того, такі обставини спростовуються наведеною вище обставиною постійної реєстрації та проживання у м. Севастополь, принаймні, з 19 січня 2017 року (зворот а.с. 11 та 12) та актом обстеження (а.с. 9).

Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Наведені вище норми цивільного законодавства України свідчать про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши всі обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Така позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04 грудня 2019 року (справа № 235/9835/15-ц, провадження № 61-8142св18), від 16 січня 2019 року (справа № 243/7004/17-ц, провадження № 61-25371св18), від 16 жовтня 2019 року (справа № 243/9627/16-ц, провадження № 61-34009св18), від 23 жовтня 2019 року (справа № 766/12748/16-ц, провадження № 61-31405св18), від 15 січня 2020 року (справа № 686/11782/17-ц, провадження № 61-38672св18).

Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом сплатила 992 гривні 40 копійок судового збору (а.с. 13), її вимога задоволена, а тому судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі.

Про інші судові витрати докази суду не надано.

Керуючись: ст. 47, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст. 150 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з приналежними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 20 копійок

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено і підписано 10 травня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: ___________