ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1762/21 Номер провадження 22-ц/814/1653/22Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Бродська В.О.,

за участі:позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про поновлення на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила поновити її на посаді техніка АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.07.2021 року до дня поновлення на роботі, а також стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що 13.07.2021 наказом № 77 її було звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вважала, що її звільнення є незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. З наказом про звільнення з роботи її ознайомлено не було та копія його їй не видавалась.

Зазначала, що вона є одинокою матір`ю, а звільнення таких категорій осіб з ініціативи власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст. 184 КЗпП України забороняється.

Зазначала, що при прийнятті на роботу відповідачу було достовірно відомо про те, що вона одинока мати, має двох дітей віком до 14 років та виховує їх сама.

Окрім того вказувала, що наказом від 18.06.2021 року № 80-В їй було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (несвоєчасне занесення до програми GASOLIN актів на монтаж/демонтаж побутового лічильника газу), який вона вважає незаконним, так як не своєчасне занесення до програми GASOLIN актів на монтаж побутових лічильників газу відбулося не по її вині, адже слюсарі та контролери AT «Лубнигаз» не своєчасно надавали їй фотографії побутових лічильників газу споживачів, і вона не мала змоги заносити до програми акти на монтаж побутового газу.

Таким чином, вважала, що відповідач звільнив її без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України зобов`язаний поновити на попередній роботі.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді техніка Пирятинського району газопостачання АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз».

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 78321,68 грн. з утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів, та у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі - допущено до негайного виконання.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ «Лубнигаз» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що при прийнятті на роботу ОСОБА_1 не надала відомості про те, що вона є одинокою матірю, а тому АТ «Лубгнигаз» не могло знити, що вона сама виховую та утримує дітей.

Вказує, що посилання позивача на те, що їй була надана довідка від АТ «Лубнигаз» дял пред`явлення в Пирятинське відділення соціального захисту населення від 26.05.2021 року для отримання соціальної допомоги на дітей, що може свідчити про обізнаність відповідача про статус одинокої матері є передчасними, оскільки зі змісту вказаної довідки не вбачається, що вона була видана позивачу, як одинокій маптрі для пред`явлення її за місцем вимоги.

В судодому засіданні позивач та його представник просили апеляційну скаргу АТ "Лубнигаз" залишити без задоволенні, а рішення місцевого суду без змін.

ОСОБА_1 вказала, що на виконання рішення місцевого суду її було поновлено на роботі, що підтверджується записами в трудовій книжці.

АТ "Оператор газороподільної системи "Лубнигаз" був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи шляхом надсилання судової повістки на його електронну адресу.

Вказне узгоджується з правовою позицією від 13 липня 2022 року справі № 761/14537/15-ц.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 15.10.2020 згідно наказу №166 ОСОБА_1 була прийнята на роботу в AT «Лубнигаз» на посаду техніка Пирятинського РГП.

Згідно п.2.3 посадової інструкції техніка до кола посадових обов`язків ОСОБА_1 належало, зокрема, оформлення документації на заміну лічильника: вносити акти монтаж/демонтаж поточного місяця не пізніше 5 числа наступного місяця; внесені акти монтаж /демонтаж передавати в архів по реєстру; контролювати своєчасне занесення фото демонтованого і змонтованого лічильника в програму ОСОБА_3 .

Також встановлено, що з посадовою інструкцією ОСОБА_1 була ознайомлена належним чином, що підтверджується її підписом під вказаним документом.

16.06.2021 на ім`я генерального директора AT «Лубнигаз» начальником Пирятинського РГП Дрюком В.В. подана службова записка про те що, техніком СОВОГ ОСОБА_1 неналежним чином виконуються покладені на неї обов`язки, а саме про те, що акти про заміну лічильників у абонентів були занечені до програми без підтвердження заміни фотофіксацією (а.с.36).

Також встановлено, що ОСОБА_1 в присутності начальника Пирятинського РГП ОСОБА_4 , майстра САКСГПС ОСОБА_5 , техніка СОГОПС ОСОБА_6 відмовилася надати письмові пояснення про причини невиконання покладених на неї посадових обов`язків, про що було складено акт від 16.06.2021 (а.с.37).

Згідно наказу № 80-В від 18 червня 2021 року генерального директора AT «Лубнигаз» оголошено догану ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни (несвоєчасне занесення до програми GASOLINA актів на монтаж/демонтаж побутового лічильника газу) (а.с.35).

18.06.2021 року текст наказу позивачу був зачитаний вголос начальником служби по управлінню персоналом, але позивач наголосила, що з наказом не згодна і підпис ставити відмовилась, що підтверджується актом № 1 від 18.06.2021 року (а.с.38).

05.07.2021 року на ім`я генерального директора AT «Лубнигаз» надійшла доповідна записка начальника служби по обслуговуванню вузлів обліку газу про те, що ним виявлено, що ОСОБА_1 не були внесені до програми GASOLINA акти про монтаж/демонтаж побутового лічильника газу у побутових споживачів населених пункітв с. Леляки, с. Кейбалівка, с. Сасинівка та с. Харківці Пирятинського району у червні 2021 року, що призвело до конфліктних ситуацій зі споживачами щодо некоректних нарахувань обсягів природного газу, про що їй уже неодноразово усно робилися зауваження.

Також ОСОБА_1 не надано плану-графіку проведення повірки лічильників у побутових споживачів природного газу Пирятинського РГП на липень місяць, внаслідок чого споживачі не були вчасно повідомлені про проведення повірки ВОГ та не забезпечили доступ до лічильників представникам Оператора ГРМ.

На пропозицію надати письмові пояснення щодо причин не виконання обов`язків позивач відмовилась, про що був складений відповідний акт № 2 від 05.07.2021 року (а.с.41).

Із матеріалів справи вбачається, що генеральним директором AT «Лубнигаз» на доповідній записці накладено резолюцію щодо підготовки подання на ім`я голови профспілкового комітету про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядкута та у разі отримання від профкому згоди на звільнення - підготувати проект наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення її з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України (а.с.40).

06.07.2021 голові профспілкового комітету AT «Лубнигаз» ОСОБА_7 скеровано подання від 06.07.2021 № 1074/1 «Про отримання згоди на звільнення працівника», зокрема позивача ОСОБА_1 (а.с.44).

Профспілковий комітет первинної профспілкової організації AT «Лубнигаз» на своєму засіданні 09.07.2021 ухвалив рішення про надання згоди на звільнення позивача за пунктом 3 частиною 1 статті 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором правилами внутрішнього трудового розпорядку) (а.с.45-46).

Згідно наказу № 89-В від 12.07.2021 року ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, як до працівника, до якого раніше було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.39).

Наказом №77 генерального директора AT «Лубнигаз» від 13.07.2021 звільнено ОСОБА_1 з посади техніка, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків ,покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, пункт 3 стаття 40 КЗпП України. Підставою зазначено: наказ про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення від 12.07.2021 № 89-В; рішення профспілкового комітету AT «Лубнигаз» про надання згоди на звільнення позивача (протокол засідання від 09.07.2021 №4) (а.с.42).

13.07.2021 року начальником служби по управлінню персоналом ОСОБА_8 в присутності начальника служби по обслуговуванню вузлів обліку газу ОСОБА_4 , начальника Пирятинського району газопостачання ОСОБА_9 , голови профспілкового комітету ОСОБА_7 було запропононовано ознайомитись з наказом від 13.07.2021 № 77 про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України та засвідчити факт ознайомлення особистим підписом, але остання відмовилась ознайомлюватися з наказом та засвідчувати ознайомлення підписом, що було зафіксовано в акті №3 від 13.07.2021 (а.с.43).

В подальшому позивачу було направлено за місцем її реєстрації повідомлення від 13.07.2021 №1097 з копією наказу про припинення трудового договору від 13.07.2021 № 77 та повідомлення про необхідність одержати трудову книжку у службі по управлінню персоналом AT«Лубнигаз» з зазначенням адресита режиму роботи, поштовою кореспонденцією ПАТ «Укрпошта» цінним листом № 424 (а.с.47-48). Вказане поштове відправлення позивачу вручене не було та повернулося за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.14).

Місцевим судом вірно зазначено, що відповідачем обґрунтовано належними доказми факти неналежного виконання покладених на позивача трудових обов`язків що виразилося у несвоєчасному занесенні до програми GAZILIN актів на монтаж побутових лічильників газу без поважних причин.

Місцевий суд дійшов вірного висновку, що позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання покладених на неї трудових обов`язків.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд виходив з того, що позивач є одинокою матір`ю, оскільки виховує дітей віком до 14 років, а тому підпадає під гарантії трудових прав визначені частиною третьою статті 184 КЗпП України.

Отже, звільнення позивачки з роботи відбулось з порушенням трудового законодавства, а тому вона підлягає поновленню на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Згідно із ч. 3ст. 184 КЗпП України звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Поняття «одинокої матері» визначено у п. 9 постанови № 9 від 06 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», у якому зазначено, що одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину віком до чотирнадцяти років сама.

Місцевим судом вірно встановлено, що позивач має двох дітей віком до 14 років, яких вона виховує сама: ОСОБА_10 , 2007 року народження та ОСОБА_11 , 2011 року народження.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію про народження запис про батька дітей зроблено в установленому порядку за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8,9). Тобто позивач є одинокою матір`ю, оскільки виховує дітей віком до 14 років, а тому підпадає під гарантії трудових прав визначені частиною третьоюстатті 184 КЗпП України.

За таких обставин місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позивача було звільнено порушенням норм трудового законодавства, тому вона підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ч. 2ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Місцевий суд враховуючи надану відповідачем довідку про доходи середньоденний заробіток ОСОБА_1 (а.с.31) та на підставі постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, вірно визначив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 78321 грн 68 коп (403,72 грн х194 днів) без урахування податків та обов`язкових платежів.

Колегія суддів також погоджується з розміром моральної шкоди в сумі 1000 грн, стягнутої з відповідача на користь позивача, оскільки така визначена судом з дотриманням вимог розумності, справедливості та відповідає встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 при прийнятті на роботу не надала адміністрації документів, які б підвереджували її статус одинокої матері є безпідставними, оскільки при прийнятті на роботу остання надала копію свідоцтв про народження дітей та паспорт, в якому була відсутня відмітка про перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі.

Окрім того, при вирішені питання про звільнення роботодавець повинен був з`ясувати всі обставини щодо звільнення працівника, особливо щодо гарантій його захисту.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Місцевий суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасуваннясудового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v.Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова

Повний текст постанови складено 29.07.2022 року