Єдиний унікальний номер: 379/287/22
Провадження № 2/379/161/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника адвоката Поліщука Р.А. з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 14.09.2021 у відповідачки ОСОБА_2 під час перебування поблизу приміщення відділення АТ КБ Приватбанк, розташованого по вул. Б.Хмельницького, 46, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_2 підійшла до банкомату АТ «ПриватБанк» та за допомогою «зняття готівки в банкоматі без картки», знаючи ПІН-код та номер банківської картки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , маючи його мобільний телефон, зняла з банківської картки останнього готівку в сумі 4000 грн. Після чого ОСОБА_2 з місця вчинення крадіжки зникла, викраденими грошима розпорядилася на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень. Вироком Таращанського районного суду Київської області від 04.10.2021 року, який набрав законної сили 22.11.2021 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 80 (всімдесяти) годин громадський робіт. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій відповідачки, у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., та моральну шкоду, завдану внаслідок цих злочинних дій відповідачки, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Ухвалою суду від 07.04.2022 дану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання на 06.05.2022.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства.

06.05.2022 від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.49).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно.

28.04.2022 від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала частково: не заперечувала щодо стягнення матеріальної шкоди, але заперечувала щодо стягнення моральної шкоди (а.с.47).

За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 04.10.2021, що набрав законної сили 22.11.2021, відповідачку ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадський робіт (а.с.12-13).

Як вбачається із вищензазначеного вироку, ОСОБА_2 14.09.2021 підійшла до банкомату АТ «ПриватБанк», що розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького,46, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, та за допомогою «зняття готівки в банкоматі без картки», знаючи ПІН-код та номер банківської картки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , маючи його мобільний телефон, зняла з банківської картки ОСОБА_1 готівку в сумі 4000 грн. Після чого ОСОБА_2 з місця вчинення крадіжки зникла, викраденими грошима розпорядилася на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_1 , матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з вищевказаного вироку, потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_1 з цивільним позовом в межах кримінального провадження не звертався.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку передбачених законом.

Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням, у заявленому розмірі 4000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зауважує таке.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

В обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди в сумі 1000,00 грн, позивач ОСОБА_1 зазначає, що протиправними діями відповідачки його моральному здоров`ю спричинено значної матеріальної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушенні права, життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідачки позивачем понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту порушених власних прав.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 пережив душевні хвилювання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки ОСОБА_2 , що вказує про те, що йому дійсно була завдана моральна шкода.

Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач, враховує, що грошові кошти позивачу до цього часу не повернуті, і його звичайний спосіб життя було порушено. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1-ої групи і потребує стороннього догляду, що вбачається, з наявної у матеріалах справи довідки МСЕК від 13.06.2006 (а.с.10).

Відтак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., що підлягає стягненню з відповідачки.

Стаття 2 ЦПК України визначає одним із основних принципів цивільного судочинства змагальність сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, що передбачено п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи на підставі п.6 та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, з відповідачки підлягає до стягнення судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 1166, 1177, 1122 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 11-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 14.06.2001 року Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 08.07.2010 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 06 травня 2022 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО