У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 501/124/22

Провадження №2/181/90/22

"06" травня 2022 р. смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», треті сторони без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського МНО Кобельницький Сергій Іванович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2022 року в провадження Межівського районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю з Іллічівського міського суду Одеської області надійшла вказана цивільна справа, за змістом якої з просить ухвалити рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 4439, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кобельницьким С.І. 22.11.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для розгляду справи даним судом, та, з огляду на це, передачу справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська виходячи з наступного.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року, винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

Відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд.66, що не відноситься до територіальної юрисдикції Межівського районного суду Дніпропетровської області.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місцем реєстрації позивача згідно паспортних даних є АДРЕСА_1 ..

Згідно положень п.3 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника, яким може бути його місце проживання, місцем роботи, місцем отримання пенсії та/або місцем знаходження його майна.

Згідно пункту 1 ч.1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини" інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, оскільки ні позивач, ні відповідач не зареєстровані у встановленому законом порядку на території Синельниківського (Межівського) району Дніпропетровської області та оскільки позивачем не надано жодних доказів стосовно того, що на території Синельниківського (Межівського) району Дніпропетровської області проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису, тому відсутні підстави для висновку про підсудність позовної заяви Межівському районному суду Дніпропетровської області.

Неповне з`ясування Іллічівським міським судом Одеської області всіх фактичних обставин справи під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, не може бути підставою для розгляду даної справи Межівським районним судом Дніпропетровської області, якому така справа фактично не підсудна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27, ст. 31 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив», треті сторони без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського МНО Кобельницький Сергій Іванович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали направити для відома Іллічівському міському суду Одеської області.

Суддя Л. Ф. Літвінова