Дата документу 26.07.2022
Справа № 334/927/22
Провадження № 2/334/1771/22
26 липня 2022 року місто Запоріжжя
Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:
Головуючого судді - Коломаренко К.А.,
при секретарі Фарзаєвій К.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні правом власністі шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Адвокат Рудюк В.О. (яка діє на підставі Ордеру АР №1068589) в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні правом власністі шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просить суд усунути перешкоди у користуванні правом власністі та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Договору дарування № 200 від 02.02.2016 року власниками житлового приміщення по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . В даному будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Відповідно до наданих відомостей з Державного реєстру виборців, які були передані Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для створення реєстру територіальної громади, за вказаною адресою також зареєстроване місце проживання наступних осіб (відповідачів у справі): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте зазначені особи з моменту вступу у право власності позивачки і до сьогодні ніколи не проживали у вказаному будинку. В жовтні 2021 року позивачці стало відомо, що з травня 2021 відповідно до Публічного договору «Про надання послуг з вивезення побутових відходів в м. Запоріжжя» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , нарахування за послугу з поводження з побутовими відходами проводиться на 6 зареєстрованих осіб, хоча при вчиненні правочину дарування нотаріусом було перевірено коло зареєстрованих осіб, та зазначено, що такі відсутні, а також сама власниця, окрім себе, нікого не реєструвала за даною адресою. 03 листопада 2021 року на адресу представника позивача адвоката Рудюк В.О. надійшла відповідь від Департаменту реєстраційних послуг на адвокатський запит від 20.10.2021 року, в якій зазначено, що за відомостями департаменту за адресою позивачки зареєстровано 7 осіб, а за відомостями Державного реєстру виборців, ще 4 особи, тобто сукупно 11 осіб, проте надати відомості щодо цих осіб відповідно до закону «Про захист персональних даних» та рішення Конституційного Суду України № vd971030 vn5-зп від 30.10.1997 та № 2-рп/2012 у справі №1-9/2012 від 20.01.2012, не може. У зв`язку з цим, позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів та отримала інформацію про зареєстрованих осіб. Встановити місце знаходження та контактні дані осіб задля переговорів про добровільне зняття з реєстрації місця проживання позивачка не може самостійно. Добровільно особи станом на день подачі позову до суду з місця реєстрації не знялися. Позивач зазначає, що відповідачі не є членами її сім`ї, будь-яких їх особистих речей в житлі немає, житлом не цікавляться, всі витрати на утримання будинку та сплату житлово-комунальних послуг несе позивач. Через наявність в приміщенні ще працездатних осіб, у позивача є перешкоди в оформленні субсидії на сплату комунальних послуг та надмірна плата таких послуг. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 18.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.
Ухвалою від 29.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.07.2022 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 26.07.2022 року на електронну пошту суду представник позивача адвокат Рудюк В.О. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судових повісток, які повернуті до суду 13.07.2022 року із зазначенням про відсутність відповідачів за вказаною адресою, про зміну адреси проживання суд не повідомляли. Також про розгляд справи повідомлялися шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_6 отримала особисто судову повістку 06.07.2022 року, причини неявки суду не повідомила, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталася.
Відповідно до ст.280, 281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.
Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 є власниками житлового приміщення по АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування №200 від 02.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. (а.с. 13-16), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21-23).
В жовтні 2021 року позивачці стало відомо, що з травня 2021 відповідно до Публічного договору «Про надання послуг з вивезення побутових відходів в м. Запоріжжя» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , нарахування за послугу з поводження з побутовими відходами проводиться на 6 зареєстрованих осіб (а.с.29).
На адресу представника позивача адвоката Рудюк В.О. надійшла відповідь від Департаменту реєстраційних послуг на адвокатський запит від 20.10.2021 року, в якій зазначено, що за відомостями департаменту за адресою позивачки зареєстровано 7 осіб, а за відомостями Державного реєстру виборців, ще 4 особи, тобто сукупно 11 осіб, проте надати відомості щодо цих осіб відповідно до закону «Про захист персональних даних» та рішення Конституційного Суду України № vd971030 vn5-зп від 30.10.1997 та № 2-рп/2012 у справі №1-9/2012 від 20.01.2012, не може (а.с. 25-26).
У зв`язку з цим, позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, яким було винесено відповідну ухвалу від 01.02.2022 року по справі №334/8531/21 (провадження № 2-з/331/11/2022) та витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради довідку про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-28).
Так, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2022 від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла довідка про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що за відомостями Департаменту, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Відповідно до наданих відомостей з Державного реєстру виборців, які були передані Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для створення реєстру територіальної громади, за вказаною адресою також зареєстроване місце проживання наступних осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29-30).
У житловому примущенні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які не є членами сім`ї позивача, а також фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 10.02.2022 року (а.с. 31-34).
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин, та відповідно до положень ст. 391 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 , як власник житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном.
З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи надані позивачем докази в обґрунтування позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , не є членами сім`ї власників квартири, не проживають у вказаній квартирі. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , усунувши таким чином перешкоди у користуванні ОСОБА_1 правом власності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 2500, 00 гривень, суд доходить висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1446,40 грн, з яких: 992,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви; 454,00 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 81, 82, 141, 209, 258, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні правом власності та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), судовий збір в розмірі 361,60 гривень (триста шістдесят одну гривню 60 коп).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), судовий збір в розмірі 361,60 гривень (триста шістдесят одну гривню 60 коп).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), судовий збір в розмірі 361,60 гривень (триста шістдесят одну гривню 60 коп).
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), судовий збір в розмірі 361,60 гривень (триста шістдесят одну гривню 60 коп).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя: Коломаренко К. А.