Справа №345/77/22
Провадження № 2/345/220/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради ОТГ Сівко-Войнилівського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивача адвокат Німак М.Я. звернувся до суду з даним позовом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав і був зареєстрований до дня смерті в с.Довжка Калуського району.

Спадкодавець є дядьком позивача, рідний брат його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Довжка Калуського району.

Позивач постійно проживав та був зареєстрований біля своєї матері в с.Довжка Калуського району.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 1,76 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Коло Хреста», земельна ділянка № НОМЕР_1 в с.Довжка Калуського району, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №006320 від 21.09.1999 року.

Заповіту спадкодавець не залишив.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після сменрті дядька та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв`язку з відсутністю підстав до закликання позивача до спадкування за законом, передбачені ст.ст. 529, 530 Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

Оскільки позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління спадковим майном, його представник просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті дядька ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі та покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13).

Згідно копії сертифікату та копії акту прийому - передачі земельних ділянок громадянам в натурі на право на земельну частку (пай) серія ІФ №006320 ОСОБА_2 на підставі рішення рейдержадміністрації від 02.11.1995 №45 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства ім.Шевченка розміром 38.22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.19-21).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 01.10.2021 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, поскільки відсутні підстави до закликання позивача до спадкування за законом, передбачені ст.ст.529, 530 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963року) (а.с. 7).

Згідно копії довідки №1029 від 13.11.2014 виданої виконкомом Сівко-Войнилівської сільської ради про те, що згідно із записом в господарській книзі №6 Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на час смерті, заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Сівко-Войнилівської сільської ради не посвідчувався (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 в графі мати зазначено ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно копій Бюро запису актів громадянського стану в перекладі з польської мови на українську мову зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Ветлин, родове ім`я (батька) ОСОБА_4 , а прізвище (батька) ОСОБА_5 , а у графі про одруження зазначено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 одружилися 06.06.1936р. (а.с.15,16).

В довідці №74 від 18.04.2022 виданої Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області про те, що згідно по господарського обліку книги №6 Сівко-Войнилівської сільської Ради народних депутатів на 1996-2000 рр. були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.53).

Згідно довідки №73 від 12.04.2022 виданої Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області про те, що ОСОБА_1 дійсно за власні кошти здійснив поховання брата своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області(а.с.54).

Таким чином суд,оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 являється рідним дядьком позивача.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

На момент відкриття спадщини цивільні правовідносини сторін були врегульовані Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 року. Згідно положень ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під мовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549, 554 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном,якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління спадковим майном після смерті дядька ОСОБА_2 , про що свідчать матеріали справи, інших спадкоємців, які б притендували на спадкове майно, не має, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно за законом після смерті дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну частку (пай) площею 1,76 га, розташовану в урочищі «Коло хреста -2» в с. Довжка Калуського району Івано-Франківськоїобласті згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ № 006320, виданого 21.09.1999.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий