Справа № 182/7058/21
Провадження № 2/0182/686/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.04.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності електронної пенсійної справи,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй електронної пенсійної справи.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьк померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Частиною 1 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членами його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі, непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Частиною 2 статті 52 Закону передбачено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 1220 Цивільного Кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 3 статті 52 Закону передбачено, що у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Тому, з вищевказаних підстав вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за отриманням допомоги на поховання, а також до Управління нотаріусом був зроблений запит про суму недоотриманої пенсії для включення її до складу спадщини. Однак, на її звернення і на запит нотаріуса було надано відповідь, що в Пенсійному фонді такого отримувача пенсії як ОСОБА_2 немає. При цьому, їй було достеменно відомо, що це неправда, оскільки до початку антитерористичної операції мати отримувала пенсію та перебувала на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та пенсійну справу Костянтинівсько-Дружківським управлінням було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Нікопольський сервісний центр). В черговий раз на її звернення і повідомлення про те, що їй відомо від працівників Костянтинівсько-Дружківського управління про наявність пенсійної справи, їй в усній формі повідомили про те, що, згідно електронної пенсійної справи матері, прізвище в базі даних отримувачів пенсії заведено як ОСОБА_3 , хоча, згідно даних паспорта та інших документів, її прізвище ОСОБА_4 . При цьому, така помилка допущена працівником Пенсійного фонду при введені даних до бази, а не через розбіжність у написанні прізвищ в первинних документах. Через помилку в написанні прізвища, допущену працівником Пенсійного фонду, вона позбавлена можливості отримати кошти як на поховання матері, так і недоотриману пенсію, що є порушенням її права власності в порядку спадкування. Листом від 14 червня 2021 року Пенсійний Фонд України повідомив її, що питання виплати допомоги на поховання та недоотриманої пенсії буде розглянуто Пенсійним фондом у разі встановлення в судовому порядку ідентичності прізвища померлої пенсіонерки. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, змушена звернутися до суду та просить встановити належність електронної пенсійної справи № 74 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_1 , уродженки м.Донецьк, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_1 , уродженки м.Донецьк.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.22).

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за правилами ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 доводиться ОСОБА_1 матір`ю, про що свідчить актовий запис № 880, складений 28 червня 1951 року (а.с.8). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, про що свідчить актовий запис № 1673, складений 04 вересня 2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, заявниця, у відповідності до ч.1 ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі, непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за отриманням допомоги на поховання. Однак, листом від 09 листопада 2020 року у виплаті пенсії їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у Пенсійному фонді України такого отримувача пенсії як ОСОБА_2 немає і що питання щодо виплати недотриманої пенсії ОСОБА_2 буде розглянуто у разі встановлення та вирішення даного питання в судовому порядку (а.с.9, 10).

Частиною 1 ст.315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема, і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Отже, враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також враховуючи той факт, що після отримання електронної пенсійної справи, заявниця з`ясувала, що вона містить розбіжності в написані прізвища її матері, а саме: « ОСОБА_3 », хоча до поданих документів на підтвердження факту розбіжностей, вірним є « ОСОБА_4 », дає суду підстави визнати дані обставини такими, що порушують право заявниці на отримання допомоги та недоотриманої пенсії її матері.

За таких обставин, суд вважає, що встановлення юридичного факту, а саме - належності електронної пенсійної справи ОСОБА_2 не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і має для заявниці юридичне значення, тому підстав для відмови у задоволенні позову судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності електронної пенсійної справи - задовольнити.

Встановити факт, що електронна пенсійна справа № 74, заведена на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_1 , уродженки м.Донецьк, - належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_1 , уродженці м.Донецьк.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал