справа № 274/6900/21
провадження № 2/0274/561/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.05.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В с т а н о в и в :

01.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування поданого позову позивач послався на те, що 22.01.2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів. На виконання умов договору позивач передав в борг відповідачу грошові кошти в сумі 21 000,00 гривень а відповідач зобов`язався повернути вищевказані грошові кошти в строк до 01.03.2021 року. Відповідач борг не повернув, тому позивач просити стягнути з відповідача на свою користь 21 000,00 грн. основного боргу.

Ухвалою судді Бердичівського міськраойнного суду Житомирської області від 02.12.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с.22-23).

В судове засідання позивач не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Надав суду оригінал розписки від 22.01.2021 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, за зареєстрованою адресою проживання, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), та в цих правовідносинах відповідач порушив право позивача на повернення позичених грошових коштів згідно умов договору позики.

Судом встановлено, що згідно оригіналу розписки від 22.01.2021 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 21 000,00 грн. строком до 01.03.2021 року.

Відповідачем не надано суду доказів того, що станом на дату розгляду справи грошові кошти були ним повернуті.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

Враховуючи те, що в наданій суду копії та для огляду оригіналі розписки прямо зазначено про отримання відповідачем грошових коштів від відповідача та визначено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, то суд вважає за потрібне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки».

Як вбачається з наданої розписки від 22.01.2021 року, вона засвідчує факт отримання грошових коштів відповідачем від позивача саме в сумі 21 000,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач був звільнений при подачі позову від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст.4,12-13,76-81,89,211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 21 000,00 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 22.01.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко