Справа № 706/63/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року

Христинівський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді Орендарчука М.П. при секретарі Танькова В.І., за участі позивача: ОСОБА_1 представника позивача: ОСОБА_2 , відповідача: ОСОБА_3 , представника відповідача: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м.Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 листопада 2018 року, було прийнято рішення Христинівського районного суду Черкаської області у справі №706/1725/18 про стягнення з мене аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття про що було видано відповідний виконавчий лист.

Вважаю, що за цією заявою має бути прийнято рішення суду 'про зміну розміру стягуваних з мене аліментів на користь Відповідача на утримання малолітнього сина, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Натомість рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 30.11.2018 задоволено позовні вимоги позивача про стягнення з мене аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів моїх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 СК Україну, а тому просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з мене ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт громадянина України запис №796, документ № НОМЕР_1 , орган, що видав 7129, дата видачі 08.10.2019, РНОКПП; НОМЕР_2 ) на підставі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30.11.2018 у справі №706/1725/18 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини всіх видів моїх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/4 частину всіх видів мого заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового* мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду у цій справі і до досягнення сином повноліття.

Відповідач подав заперечення на позов у якому зазначає, що позивач просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів, однак не зазначив передбачені законом підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали із підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд у задоволенні позову відмовити із підстав зазначених у запереченні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що рішення Христинівського районного суду Черкаської області у справі №706/1725/18 від 30 листопада 2018 року, із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття про що було видано відповідний виконавчий лист.

Довідки про грошове забезпечення і заробітну плату, позивач не надав.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимогист. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду .

Згідно частини другоїстатті 51 Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

У відповідності дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно дост. 179 СК Україниаліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбаченіст. 182 СК України, а саме:стан здоров`ята матеріальнестановище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15.05.2006 рокупередбачено, що згідно з ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу Україниаліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1ст. 191 СК України- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно дост. 8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Устатті 192 СК Українинаведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно дост. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8ст. 7 СК Українирегулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи 706/1725/18 позивач під час розгляду справи погоджувався із позовними вимогами, а уданій справі не зазначає погіршення його матеріального становища або будь які інші обставини, які є підставою для звернення до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на корить відповідачки.

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини.

Враховуючи, що неповнолітній син знаходиться на утриманні відповідачки, і даний факт сторонами не спростовується, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги з боку позивача, на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З наданих позивачем документів, не підтверджується той факт, що на його утримані будь хто перебуває, не надано жодного доказу щодо зменшення розміру стягуваних аліментів.

Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог позивачем, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища також не надано.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно дост. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, підстави для зменшення розміру аліментів на які він покликається, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченихСімейним кодексом України, на підставі ч. 1ст. 192 СК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259,265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено та підписано 10.05.2022

Суддя: М.П. Орендарчук