Справа № 285/6762/21
провадження № 2/0285/23/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС) до ОСОБА_1 про стягнення боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року до суду звернувся позивач НАВС з позовом до відповідачки ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої на свою користь вартість витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 68 145,54 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 2 413,21 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 1 260,23 г8рн, а всього 71 818,98 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 була курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ. 27.11.2017 року між Національною академією внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладений контракт №16-306. 28.07.2016 року наказом №94 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта 1 го курсу та 15.08.2019 відраховано з Національній академії внутрішніх справ та переведено для подальшого проходження служби в розпорядження Національної поліції України, а 31.03.2021 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - за власним бажанням.

Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідачку звільнено з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі, просить позов задовольнити.

Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак до позовної заяви долучив заяву про розгляд справ у його відсутності, зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просить його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явивлась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки у судове засідання не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 28.07.2016 №94 о/с ОСОБА_1 з 16 серпня 2016 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ.

27.11.2017 між Національної академії внутрішніх справ, ГУМВС України в Житомирській області та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Контракт №16-306 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі НАВС.

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 15.08.2019 року № 164 о/с відповідачку було відраховано з Національної академії внутрішніх справ для подальшого проходження служби в розпорядження Національної поліції України.

Наказом ГУНП в Житомирській області відповідачку ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» - за власним бажанням.

Згідно довідки від 15.08.2019 року сума витрат пов`язаних з навчанням в НАВС за період з 16.08.2016 р. по 15.08.2019 р. склала 68 145,54 грн.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад, а також пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Подібні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-699апп18) та від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), а також постанови ВС від 24 грудня 2021 року № 607/12761/20.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із даним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Також, позивачем при подачі заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн..

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255, 259, 260, 261, 352-354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

Повернути Національній академії внутрішніх справ (03035, м. Київ вул. Солом`янська, буд. 1, , IBAN UA1000175) сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок), згідно трансакції №22183441, код розрахункового документа 1 номер розрахункового документа 6856, оплата проведена 09.12.2021 через платіжну систему nsep.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 03 травня 2022 року.

Суддя В.Б. Мозговий