Провадження № 2/466/1007/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів,-

у с т а н о в и в:

24 грудня 2021 року через систему «Електронний суд» на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів, у якій просить суд ухвалити рішення яким припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , які стягуються на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року за виконавчим листом у справі № 466/9186/20; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені в якості аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , починаючи з 03 грудня 2021 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Стислий виклад позиції позивача.

Обґрунтування позивача.

02 серпня 2008 року між ним, позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб. У шлюбі народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

23.03.2019 між сторонами шлюб розірвано, що підтверджується копією судового рішення. Позивач зазначив, що він сплачує аліменти, починаючи з моменту припинення спільного проживання. Останнє рішення, що стосується аліментів прийнято 26.10.2021 Львівським апеляційним судом. У справі № 466/9186/20.

Позивач вказує, що починаючи з 03 грудня 2021 року донька ОСОБА_4 висловила бажання проживати з ним, ОСОБА_1 , і фактично проживає з ним, починаючи з цієї дати. Дитина проживає у його квартирі, де вони обоє прописані, що підтверджує довідка від ЛКП «Сигнівка» та копія реєстрації права власності. Дитина перебуває на повному його утриманні. Позивач зазначив, що він все ще сплачує аліменти колишній дружині ОСОБА_3 , що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах та квитанціями про оплату аліментів.

Бажання дитини проживати з батьком зафіксовані у акті обстеження умов проживання, який наданий службою у справах дітей Залізничного району м. Львова та підтверджено дитиною під час засідання комісії у справах дітей Залізничного району м. Львова, яка відбулася 23 грудня 2021 року.

Вказав, що відповідач є фізичною особою підприємцем та відмовилася надати декларацію про доходи, щоб зрозуміти її фінансовий стан.

Відтак змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Обґрунтування заперечень відповідача.

21 лютого 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Змислою М. Р. подано письмовий відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги вважають безпідставними, оскільки позивачем не доведено, що дитина проживає разом з ним на постійній основі, що виключає підстави для припинення сплати аліментів, які присуджені судом. У відзиві представник відповідача зазначив, що у шлюбі у сторін народилась спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається у 2-Б класі Львівської гімназії «Євшан».

З липня 2018 року батьки малолітньої дитини не проживають однією сім`єю, а рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2059 шлюб між ними розірвано.

Після фактичного припинення шлюбних відносин, малолітня донька сторін залишилася проживати разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстрована. Між батьками не існувало жодних суперечок щодо місця проживання доньки та за усною домовленістю між сторонами, було визначено, що донька проживатиме з матір`ю.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.02.2020 у справі № 466/4278/19 встановлено ОСОБА_1 як батьку дні та години зустрічі з донькою.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2019 у справі № 466/7239/18 постановлено рішення про розмір аліментів на доньку, яка підлягала сплаті батьком.

З метою примусового виконання вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження № 58853540, в межах якого станом на 28.12.2020 ОСОБА_1 як боржник мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3486, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 22.12.2021, який долучений позивачем до свого позову в межах даної справи.

Відповідач, як матір, звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на дитину. Постановою Львівського апеляційного суду від 26.10.2021 по справі № 466/9186/20 змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання доньки з 1/20 частки від доходу на тверду грошову суму у розмірі 10000,00 грн. щомісячно.

Вказує, що на даний час відсутнє рішення про визначення місця проживання дитини з батьком, у той час існує рішення суду від 27.02.2020, яким встановлено батькові дні та години побачень з донькою.

Водночас, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2022 відкрито провадження у справі № 462/9588/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини , остання проживає як із матір`ю, так із батьком, а тому наведене виступає підставою для відмови у позові, оскільки позивач не довів, що дитина проживає з ним на постійній основі.

Вважає, що акт обстеження житлових умов не може бути доказом проживання дитини з батьком, оскільки такий складений на вимогу позивача задля вирішення органом опіки питання щодо місця проживання дитини, яке ініційовано ОСОБА_1 , розгляд якого припинено до вирішення спору в судовому порядку.

Інших доказів, що дитина проживає з батьком у матеріалах справи відсутні.

Натомість, актом від 16.02.2022 вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

З врахуванням викладеного, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Змисла М. Р. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

10 березня 2022 року через систему «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, у якому вказав, що інформація, подана у відзиві, яка стосується місця проживання дитини, а саме, що дитина частково чи постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 не відповідає дійсності. Дитина проживала у квартирі по АДРЕСА_1 з 2011 року і проживає у ній на даний момент. На підтвердження того, що дитина проживає разом з ним долучив до матеріалів справи: Акт обстеження умов проживання дитини, наданий службою у справах дітей, де крім підтвердження факту та умов проживання зафіксоване бажання дитини проживає з батьком; Акт обстеження від 01.03.2022, частина позову відповідача про встановлення місця проживання дитини, де вона сама підтверджує, що дитина з нею не проживає; відсутність судового рішення чи рішення, наданого службою у справах дітей про те, що дитина змінила місце проживання.

Крім того зазначив, що з 03.12.2021 по 09.12.2021 дитина проживала з ним у будинку в селі Годовиця. З 09.12.2021 і на даний час постійно проживає з батьком у квартирі на АДРЕСА_1 і перебуває на його утриманні.

04 квітня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Змислою М. Р. подано письмові заперечення, аналогічні викладеному відзиві на позовну заяву. Крім того вказала, що письмові пояснення від 24.03.2022, які долучені позивачем від імені дитини є неналежними доказами, оскільки неможливо встановити чи дійсно це писала малолітня дитина, зважаючи на те, що не вказано у присутності кого такі пояснення взято, на звернення кого дитина такі пояснення давала.

Відтак, наведені пояснення можуть розцінюватися як спонукання позивача як батька отримати від дитини інформацію на свою користь та намаганням схилити дитину до висловлювань, які йому вигідні в рамках судового спору.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів залишено без руху.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та відповіді на візив, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Змисла М. Р. позов заперечила, покликаючись на підстави та мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

У судовому засіданні, поясненнями сторін, перевіркою їхніх доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів у справі встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2019 року розірвано (а. с. 6).

У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03.09.2010 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 9).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини (а. с. 21-23).

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений постановою Львівського апеляційного суду від 18.02.2019, з 1/20 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше розміру двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 26 жовтня 2021 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (а. с. 26-29).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Із аналізу наведених вимог норм законів встановлено, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та це не впливає у загальному на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь в її вихованні.

Згідно довідки, виданої 22.12.2021 ЛКП «Сигнівка» Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають 2 (дві) особи: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Із Акту обстеження умов проживання від 20.01.2022 року встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де і їх зареєстроване місце проживання.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У судовому розгляді встановлено що малолітня донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, відтак, ураховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , які стягуються на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року за виконавчим листом у справі № 466/9186/20, з моменту набрання рішення законної сили.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених в якості аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , починаючи з 03 грудня 2021 року, суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач по справі ОСОБА_3 розпоряджалася аліментами не за цільовим призначенням. Сам факт, що встановлений судом про проживання дитини з батьком, не може сам по собі достеменно підтверджувати, що мати дитини - відповідач, у вказаний період не приймала участі в грошовому утриманні дитини за рахунок отриманих аліментів.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , які стягуються на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року за виконавчим листом у справі № 466/9186/20.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: м. Львів, вул. Городоцька, 299.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 травня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер