Справа № 709/123/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Данілової О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Іркліївської сільської ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач1), Іркліївської сільської ради (далі - відповідач2) про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач та відповідач являються рідними сестрами. Крім цього, позивач мала родичів: матір - ОСОБА_3 , сестру матері - ОСОБА_4 , чоловіка сестри матері - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , якому рішенням Кліщинської сільської ради народних депутатів було передано у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 не встиг завершити процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, правовстановлюючого документу не отримав. Спадщину після смерті останнього прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Крім цього, ОСОБА_4 являлася власником житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла її рідна сестра (мати позивача) ОСОБА_3 шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Проте, остання не оформила свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та браком коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 . Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті останньої. З метою оформлення спадкових справ, позивач звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б. проте отримала відмову у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на приписи цивільного законодавства, позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, розгляд справи просила проводити за її відсутності.

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

У підготовче засідання представник відповідача Іркліївської сільської ради не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті (а.с. 23).

Відповідно до архівного витягу із рішення Кліщинської сільської ради народних депутатів № 3-ХХІІ від 10 квітня 1996 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянами села Кліщинці» ОСОБА_5 передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,25 га (а.с. 25)..

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, зокрема на право на звершення процедури приватизації вищезазначеної земельної ділянки.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складав.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 43/01-16 від

10 березня 2022 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після смерті

ОСОБА_5 заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступали, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 60).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23 квітня

1950 року (а.с. 75) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 22), ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_4 , після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до довідки виконкому Іркліївської сільської ради Черкаської області

№ 402 від 29 вересня 2021 року ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті, крім нього в будинку була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_4 (а.с. 24).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, в результаті чого набула право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25 листопада 2003 року (а.с. 26).

Відповідно до довідки виконкому Іркліївської сільської ради Черкаської області

№ 401 від 29 вересня 2021 року будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , числився за ОСОБА_4 .

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та, як було встановлено судом, на право завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 та на яку не встигла закінчити процедуру приватизації.

Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від лютого

1950 року (а.с. 21) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являються батьками ОСОБА_4 , яка, як вже було встановлено судом, вподальшому уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 ».

Крім цього, згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від

15 червня 1950 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являються батьками ОСОБА_3

Вподальшому ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_11 , після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 20)

Отже, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 являється рідною сестрою ОСОБА_3 , остання, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, являється спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки виконкому Іркліївської сільської ради Черкаської області

№ 403 від 29 вересня 2021 року ОСОБА_4 проживала одиноко і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Відповідно до відомостей спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка була надана на запит суду, із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до Чорнобаївської державної нотаріальної контори 13 травня 2004 року звернулася ОСОБА_3 (а.с. 64), якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 3,43 га та 3,43 га, розташовані на території Кліщинської сільської ради і на право на майновий пай у майні КСП

ім. Старицького розміром 8738,00 грн. (а.с. 78).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , як спадкоємець другої черги, прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 , отже отримала право, зокрема, на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_5 , померлому

ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Кліщинської сільської ради народних депутатів

№ 3-ХХІІ від 10 квітня 1996 року, яке після його смерті успадкувала ОСОБА_4 та право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 05 березня 2019 року (а.с. 35).

За життя ОСОБА_3 заповіт не складала.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 08 травня

1962 року (а.с. 13), ОСОБА_3 являється матір`ю ОСОБА_13 , яка вподальшому уклала шлюб із ОСОБА_14 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 28 вересня 1990 року (а.с. 14).

Як зазначає у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 та що не заперечується відповідачем ОСОБА_2 , останні являються рідними сестрами.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач, у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 11524 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36).

Крім цього, як вбачається із листа приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. № 30/02-14 від 28 січня 2020 року (а.с. 37) та постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03 грудня 2021 року (а.с. 38), із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса звернулася

ОСОБА_1 . Останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. було встановлено, що ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б. копію спадкової справи ОСОБА_3 . Проте, станом на момент розгляду справи вказана ухвала залишилась невиконаною.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Статтею 68 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

Шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі (ст. 27 Закону України «Про нотаріат»).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцем діяльності приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б. являється

м. Вишгород, Київська область, на території якого велися активні бойові дії внаслідок військової агресії Російської Федерації, а тому виконання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року виявилося не можливим, а також те, що нотаріус являється уповноваженою державою особою на вчинення нотаріальних дій, до кола його обов`язків відноситься встановлення кола осіб спадкоємців після смерті особи, за неналежне вчинення визначених законом обов`язків нотаріуси несуть встановлену законом відповідальність, суд вважає за можливе взяти до уваги відомості, які містяться у листі приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б.

№ 30/02-14 від 28 січня 2020 року та постанові приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від

03 грудня 2021 року, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 .

Крім цього, судом враховується що відповідачем ОСОБА_2 визнано у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_16 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачами, а також на те, що ОСОБА_5 , потім його спадкоємець ОСОБА_4 та спадкоємець останньої ОСОБА_3 при житті не встигли зареєструвати право власності на земельну ділянку та на відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації земельної ділянки та право власності на житловий будинок.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 :

- право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Кліщинської сільської ради народних депутатів № 3-ХХІІ від 10 квітня 1996 року, яке після його смерті успадкувала ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке після її смерті успадкувала ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після її смерті успадкувала ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 травня 2022 року.

Суддя О.Г. Романова