Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати виконавчий напис вчинений 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 12157, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» заборгованості за кредитним договором № 011-07577-110214 від 11.02.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 із ПАТ «ДельтаБанк», правонаступником якого на підставі договору про відступлення прав вимоги від 02.10.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» в розмірі 15973,80 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12157, про звернення стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» за кредитним договором № 011-07577-110214 від 11.02.2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 15973,80 гривень. ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» набуло право кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги від 27.01.2021 № 1-2701. На підставі вказаного виконавчого напису 15.04.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. відкрив виконавче провадження № 65134471.Дана сума заборгованості позивачу не зрозуміла, оскільки вона виконувала платежі за договором. Останній платіж було здійснено більш ніж три роки до вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку. Виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 був вчинений 15 березня 2021 року, тоді наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19.02.2021 року у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства про вчинення нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 року за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , анульоване. Тобто, приватний нотаріус 15.03.2021 року вчинила виконавчий напис вже після анулювання її права на вчинення нотаріальний дій.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 виконавчий напис вчинений 15.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 12157, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості в розмірі 15973 грн. 80 на користь ТОВ «Фінансова компанія Фінрезерв Плюс», документи на підставі яких він вчинений. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області матеріали виконавчого провадження № 65134471 з виконання виконавчого напису нотаріусу № 12157, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості в розмірі 15973 грн.80 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс».

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 12157 від 15.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором « 011-07577-110214 від 11.02.2014 року, укладеним нею із ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі договору про відступлення права вимоги від 02.10.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» в розмірі 15973,80 гривень до набрання рішенням законної сили.

Представником відповідача відзив на позов не подано.

На адресу суду приватним виконавцем надано витребувані ухвалою докази.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

11.02.2014 р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір на відкриття поточного рахунку, відповідно до умов якого позивач отримав кредитну карту з тарифним пакетом «Нова готівочка (Партнерська)» шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжній карті в розмірі 10 000 грн. Строк дії кредитної лінії: 364 календарних дні.

15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис (зареєстрований за № 12157), яким пропоноване звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 011-07577-110214 від 11.02.2014 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до Договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К та № 143/К від 26.01.2018 року. В подальшому, 30.12.2020 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-30/12, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» набуло право вимоги Нового кредитора. 27.01.2021 року між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1-27/01, за яким ТОВ «ФК «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» набуло право Нового кредитора до боржника за кредитним договором. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.05.2019 року по 27.01.2021 року. Сума заборгованості становить 15973,80 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8178,8 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5545,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2250 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 150,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 16123,80 грн. Так, у виконавчому написі вказано, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 15 березня 2021 року, та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом трьох років з дня його вчинення.

Копії договорів про відступлення прав вимоги та копія договору факторингу в матеріалах справи відсутні.

15.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М., на підставі заяви представника ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» було відкрито виконавче провадження (ВП № 65134471) з примусового виконання виконавчого напису № 12157.

15.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 65134471.

26.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М було винесена постанова (ВП № 65134471) про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме змінено назву ТОВ «Фінансова компанія «Окленд» () на ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» ().

Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом ОСОБА_2

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наявність спору щодо його заборгованості, вчинення виконавчого напису після анулювання права нотаріуса ОСОБА_2 на вчинення нотаріальних дій, вчинення виконавчого напису після спливу трьох років позовної давності, вчинення виконавчого напису з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат»у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Приватним нотаріусом та відповідачем на вимогу суду не було надано копії документів, які стали підставою для видачі виконавчого напису.

Будь-яких документів, розрахунків заборгованості, виписок з рахунку позичальника, з яких можливо було би дійти висновку про наявність заборгованості і її безспірність, суду надано не було.

Також, у виконавчому написі міститься посилання на Договори відступлення прав вимоги № 142/К та № 143/К від 26.01.2018 року, Договір факторингу № 1-30/12, Договір про відступлення права вимоги № 1-27/01, але копії таких договорів суду надано не було, внаслідок чого взагалі неможливо дійти висновку про набуття права вимоги у відповідача за даним кредитним договором.

Таким чином, дослідивши зібрані докази і оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 08.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 08.09.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, у виконавчому написі і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня інформація, яка би безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності, оскільки заява підписана позичальником 11.02.2014 року, і будь-яких умов про збільшення строку позовної давності заява не містить.

У виконавчому написі нотаріусом не зазначено, коли настав строк платежу за кредитним договором.

За таких обставин, суд вважає, що нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинення виконавчого напису лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Крім того, суд приймає до уваги й те, що Наказом Міністерства юстиції України від 12. 03.2021 року відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19.02.2021 року та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним і юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 року за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 було анульоване.

Тобто, приватний нотаріус ОСОБА_2 15.03.2021 року вчинила виконавчий напис вже після анулювання її права на вчинення нотаріальний дій.

Згідно ст.12 та ст.81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., а також за розгляд позовної заяви 908 грн. Вказані витрати документально підтверджені, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.9,10,12,18,76-81, 141,247,263-265,272,353,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 15.03.2021 р. зареєстрований в реєстрі за № 12157, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» () заборгованості в розмірі 15973 гр. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1362 грн.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс»» (04060, м. Київ, вул. Ризька, б. 73-г, оф. 7, ).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ю.А. Галущенко