Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2022 Справа №607/22945/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Бурко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бурко О.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований у реєстрі за №16964, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19 378 грн. 56 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62925183 від 02.09.2020 року ОСОБА_1 дізнався про вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. виконавчого напису №16964 від 14.08.2020 року, про стягнення із нього на користь ТзОВ « Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0770/104639-2Р від 08.04.2013 р., укладеним із АКБ «Укрсоцбанк» в розмірі 19 378 грн. 56 коп. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням норм чинного законодавства. Будь-яких договорів із ТОВ « Вердикт Капітал» він не підписував, грошових коштів, вимог чи розрахунків заборгованості ні від відповідача, ні від третьої особи не отримував. В оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що цей виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172. При цьому, вважає, що не було враховано ту обставину, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, постанову КМ України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин визнано незаконною та нечинною. Тому, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса №16964, який вчинений 14.08.2020 р., є таким, що не підлягає виконанню, оскільки в момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, визнаний незаконним та нечинним за рішенням суду, що набрало законної сили, тобто законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі не існувало, відтак законодавство України не допускає такого способу захисту цивільних прав. Крім цього, жодних письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_1 не отримував, відтак при вчиненні виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально непосвідченій угоді є самостійною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (п.83 Постанови Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 провадження №12-5гс21). Тому, позивач вважає, що вимоги стягувача є неправомірними, а сама заборгованість не була безспірною на момент вчинення виконавчого напису.Оскільки, ТОВ «Вердикт Капітал», шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса від 14 серпня 2020 року, порушив права та законні інтереси ОСОБА_1 , останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вказав, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а позивач, в свою чергу, у позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про спірність заборгованості. Крім того, вказав, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, а тому ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бурко О.В. подав відповідь на відзив, де вказує на те, що сама можливість вчинення виконавчих написів нотаріуса на непосвідчених нотаріально угодах не була передбачена законодавством України в момент вчинення оспорюваного виконавчого напису. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Можливість вчинення виконавчих написів нотаріуса на кредитних договорах, що не були посвідчені нотаріально, встановлювалась Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Тобто, 14 серпня 2020 року кредитор здійснив позасудове врегулювання спору, скориставшись правом позасудового врегулювання кредитного спору шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 р. Проте, Постанова Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 р. станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса в частині можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитних договорах була визнана незаконною та нечинною Оскільки кредитний договір №0770/104639-2Р від 08.04.2013 р. нотаріально не посвідчувався, відтак вчинення виконавчого напису на такому правочині вважає незаконним.

Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович письмових пояснень щодо позову не подавав.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бурко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16964, про звернення стягнення із ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №0770/104639-ZР від 08 квітня 2013 року, укладеним з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Догвоору відступлення права вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Строк платежу за кредитним договором №0770/104639-ZР від 08 квітня 2013 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проведено за період з 29 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 18 728 гривень 56 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 146,99 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 8 604, 87 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 368,21 грн.; строкова заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 6 608,49 грн.; строкова заборгованість за штрафами і ненями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн.,які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню склала 19 378,56 грн.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 02 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем, відкрито виконавче провадження №62925183 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19 378,56 грн.

Також, 02 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. винесено постанову про стягнення із ОСОБА_1 1 937,86 грн. основної винагороди.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку.

Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 3.3., 3.4. глави 16 Порядку встановлено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис-вчиняється у межах цього строку, а строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Проте, зазначена Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача, у тому числі його твердження зазначені у відзиві щодо надання нотаріусу документів, що підтверджували безспірність заборгованості, відсутністю доказів, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що доказів, які б спростовували твердження позивача, зазначені ним у позові, відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №16964, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості Кредитним договором № 0770/104639-ZP від 08.04.2013 року в розмірі 18 728 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) 56 коп., а також 650 (шістсот п`ятдесят) грн.. витрат за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 19 378 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 56 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 29 липня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан