Справа № 289/654/22
Номер провадження 2/289/269/22
УХВАЛА

06.05.2022 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними дій нотаріусів, скасування реєстрації права власності та правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області Михальова Геннадія Івановича та приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Людмили Василівни та скасувати наступні правочини і державну реєстрацію права власності:

1. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 26 січня 2000 року за реєстром №2-92 на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЖТ №052010, виданий 25.01.2002 Кичкирівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №147;

3. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №220708, виданий 11.07.2005 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №81;

4. Реєстрацію приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 30.01.2012 за померлим ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення Радомишльського районного суду від 26.11.2011, ухваленого по справі №2-о-331/11;

5. Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. 05.04.2012 за реєстром №613 на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

6. Реєстрацію приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.04.2012 за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.2012 за №613;

7. Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Алєксєєвою Г.А. 08.06.2017 за реєстром №825;

8. Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Алєксєєвою Г.А. 08.06.2017 за реєстром №826;

9. Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слівінською О.Б. 04.02.2019 за реєстром №825;

10. Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слівінською О.Б. 04.02.2019 за реєстром №826.

Крім того, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги право власності на спадкове майно, що належало його рідній бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на:

1. Житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Земельну ділянку, загальною площею 0,4800, що складається з двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:003:0029, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки, площею 0,3300 га, кадастровий номер :05:003:0020, що призначена для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на під зазначеним житловим будинком з будівлями та біля них, за адресою: Житомирська області, Радомишльський район, с. Кичкирі.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про звільнення його від сплати судового збору, яку мотивує тим, що розмір судового збору за подачу вказаної позовної заяви перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а його позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу, тобто 992 грн. 40 коп., а за подання до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При зверненні до суду із позовом, позивач мав би сплатити судовий збір за заявлені ним вимоги немайнового характеру у розмірі 9924 грн. (по 992,40 грн. за кожну з 10 вищезазначених вимог немайнового характеру) та за вищевказані вимоги майнового характеру про визнання за позивачем права власності в розмірі 3010,57 грн. (1% від загальної вартості спірного нерухомого майна, що оцінено в сумі 301057 грн.).

Таким чином, при зверненні до суду із позовом, позивач мав би сплатити судовий збір в загальній сумі 12934,57 грн.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Правовий аналіз вищезазначених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктивних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує, що зазначені позивачем обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення його від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження його реального майнового стану, відсутність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах тощо, що перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви судовим збором.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Подаючи до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надав лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, довідку про доходи з пенсійного фонду та Індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Однак, надані позивачем відомості не можуть бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи за весь попередній календарний рік. Такі відомості не є достатніми доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містять інформації про майновий стан позивача, а останній може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Натомість, інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, позивачем до заяви про звільнення від сплати судового збору не додано.

Позивач не надав і документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище позивача.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду його позовної заяви.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що судовий збір сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Житомирської області/ ТГ м. Радомишль 22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача: 899998

Рахунок отримувача: UA0006777

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду документ, що підтверджує його сплату.

У відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява окрім іншого повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однак, всупереч вказаним вимогам ЦПК України в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено ціни позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Однак, позивачем до свого позову не додано копію або оригінал наступних актів та договорів:

1. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 26 січня 2000 року за реєстром №2-92 на ім`я ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №220708, виданий 11.07.2005 Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за №81;

3. Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською Л.В. 05.04.2012 за реєстром №613 на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

4. Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Алєксєєвою Г.А. 08.06.2017 за реєстром №825;

5. Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Алєксєєвою Г.А. 08.06.2017 за реєстром №826;

6. Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слівінською О.Б. 04.02.2019 за реєстром №825;

7. Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слівінською О.Б. 04.02.2019 за реєстром №826.

Так само позивачем не додано до позову клопотання про витребування вищевказаних документів.

Також зі змісту позову ОСОБА_1 , зокрема із сорок першого абзацу описової його частини вбачається, що відповідачем у цьому позові є ще ОСОБА_4 , однак всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позов не містить повне ім`я цього відповідача, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта (якщо такі відомі позивачу), відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вказана позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення вище перелічених недоліків.

Керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України, нормами Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення його від сплати судового збору при подачі ним позовної заяви до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними дій нотаріусів, скасування реєстрації права власності та правочинів.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними дій нотаріусів, скасування реєстрації права власності та правочинів залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Кириленко