ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 квітня 2022 року

м. Чернівці

справа № 727/5508/20

провадження №22-ц/822/403/22

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіна Н. Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлії Іллівни про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року визнано недійсним договір дарування від 26 грудня 2017 року за №3589, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. щодо переходу права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0424 га цільовим призначенням для ведення садівництва за кадастровим номером №:20:003:0100, яка розташована по АДРЕСА_1 , садове товариство «Ентузіаст». Вирішено питання судових витрат.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заяву про звільнення від сплати судового збору.

Зазначав, що є учасником бойових дій, згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних із порушенням їхніх прав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч.3 цієї статті з підстав, зазначених в частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачено ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та рішення про це приймається судом.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст.22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст.12 цього Закону.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору особу, яка має статус учасника бойових дій (прирівняну до нього особу), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На виконання ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, від 5 лютого 2020 року по справі №755/1457/18 та від 9 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19.

В даному випадку скаржник, який заявляє про необхідність його звільнення від сплати судового збору, є відповідачем у справі, до якого заявлено позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, отже дана справа не пов`язана із захистом соціальних прав особи учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору відсутні.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки апелянтом порушено порядок сплати судового збору.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги не додано документи що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, що становить 1261,2 грн.(2102*0,4+50%)

Таким чином апеляційна скарга підлягає оплаті судовим збором в сумі 1621 грн. 20 коп. за такими реквізитами: рахунок одержувача: UA0024405; отримувач коштів Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк отримувача коштів Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, призначення платежу: судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), назва суду Чернівецький апеляційний суд.

Заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що повний текст судового рішення ним не було отримано та пропущено стнрок у зв`язку з введенням військового стану.

Згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Дрищенюк М.М. 14 лютого 2022 року відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 712 (т. 2 а.с.32).

Відповідно частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За змістом частини 7 статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, які він представляє.

З огляду на отримання 14 лютого 2022 року представником апелянта рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року, останнім днем подачі апеляційної скарги було 15 березня 2022 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до канцелярії Чернівецького апеляційного суду з пропуском строку на апеляційне оскарження 19 квітня 2022 року.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Так, обставини введення в Україні воєнного стану самі по собі не позбавили ОСОБА_1 можливості подати заяву у визначений законом строк, об`єктивно не є непереборними, і не пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У пункті 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями ЦПК України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та диспозитивність. Тож, порядок оскарження судових рішень, передбачений нормами ЦПК України, є однаковим для всіх сторін. Ним (порядком) передбачено, що на кожну сторону, яка бажає оскаржити судове рішення, покладається обов`язок правильного оформлення апеляційної скарги, її змісту і форми та подання такої апеляційної скарги у строки передбачені процесуальним законодавством України. Тому особа, яка подає апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження рішення (без поважних на те причин) чи не дотримується порядку подання апеляційної скарги чи правильного оформлення апеляційної скарги, її форми та змісту, несе ризик повернення його апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження у порядку передбаченому ЦПК України. А принцип диспозитивності в контексті цих процесуальних норм проявляється у тому, що саме скаржник і тільки він обирає спосіб звернення до суду (зокрема, шляхом подання повторної апеляційної скарги, чи, з урахуванням порядку передбаченим ЦПК України, подання касаційної скарги на ухвалу апеляційної інстанції (у разі її оскарження), чи вжиття одночасно цих дій).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

З огляду на наведене, порушення порядку оскарження рішення не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим право суду на поновлення строку не є безмежним. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

ОСОБА_1 не навів обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, а тому наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними та клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2,3 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року підлягає залишенню без руху з наданням строку десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених вище недоліків, подавши до апеляційного суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та на звернення до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 127, 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року залишити без задоволення.

Апеляційну ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2022 року залишити без руху.

Для усунення недоліків надати ОСОБА_1 строк десять днів з моменту отримання цієї ухвали про що повідомити за адресою: АДРЕСА_2 .

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону надати апеляційному суду Чернівецької області у зазначений строк.

Роз`яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Ю. Половінкіна