Справа № 464/1592/22
пр.№ 2/464/940/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2022 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Гузюк Н.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання спільним майном подружжя, набутим під час шлюбу - квартири АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м., вартість якої становить 3 980 300 грн.

Обґрунтовує позов тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 01.09.2001, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30.04.2020 шлюб розірвано. У період перебування у шлюбі ними придбана квартира АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м. Право власності на зазначене майно оформлено на відповідача, про що вказано в реєстраційних документах. Оскільки після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаної квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому просить визнати за нею право власності Ѕ частки квартири.

Ухвалою судді від 03.05.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 17.05.2022 після усунення позивачем недоліків позов прийнято до розгляду і відкрите загальне позовне провадження.

10.06.2022 відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 (автогаражне товариство «Берізка»), реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль Ауді А3, 2014 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; автомобіль «Шевроле Авео», 2004 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 .

Ухвалою суду від 01.07.2022 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

20.07.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про визнання зустрічного позову.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 первісний позов підтримала, надала пояснення аналогічні позовні заяві, вимоги зустрічного позову визнала.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні зустрічний позов підтримав, вказав, що визнає первісний позов.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30.04.2020 шлюб розірвано (а.с.10).

Під час перебування у шлюбі квартира АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв. м зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_7 від 22.11.2007, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради згідно з наказом № 1600-Ж-С (а.с.8).

Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , що відображено у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.9).

Згідно висновку та звіту про вартість майна від 05.04.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Оціночна компанія «Апекс», вартість квартири АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв. м складає 3 980 300 грн.(а.с.12-29).

З`ясовано, що протягом спільного перебування у шлюбі сторонами придбані: гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 (автогаражне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на відповідача, що підтверджується договором купівлі-продажу гаража, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на гараж (а.с.62,63,64,65); автомобіль Ауді А3, 2014 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , який зареєстрований на позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 13.03.2018 (а.с.75); автомобіль «Шевроле Авео», 2004 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , який зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2004 (а.с.67).

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007№11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, суд виходить з положень закону про рівність часток подружжя у спільному майні, набутому ними у шлюбних відносинах і вважає, що спірна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м набута сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, позивач має право на 1/2 частину вищевказаної спірної квартири, а відтак дійшов висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (автогаражне товариство «Берізка»), реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіля Ауді А3, 2014 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; автомобіля «Шевроле Авео», 2004 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , суд вважає, що вказане майно також набуте під час шлюбу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 60, 69-71 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя, набутим під час шлюбу квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м.

Здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності 1/2 частки зазначеної квартири.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 109,6 кв.м.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 3721,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3721,5 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя, набутим під час шлюбу, гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 (автогаражне товариство «Берізка»), реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль Ауді А3, 2014 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 ; автомобіль «Шевроле Авео», 2004 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 (автогаражне товариство «Берізка»), реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Шевроле Авео», 2004 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Ауді А3, 2014 р.в., державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 .

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 3721,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3721,5 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_9 .

Повний текст рішення складено 04.01.2022.

Суддя О.Ю. Горбань