Справа № 138/2630/21
Провадження №:2/138/89/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2022 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу він є власником жилого будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстрована колишня дружина його сина, шлюб з якою син позивача розірвав 26.08.2021 року, однак в належному позивачу будинку вона не проживає та не користуються даною житловою площею з липня 2020 року. Відповідач не приймає участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймає участі в оплаті комунальних платежів необхідних для утримання будинку, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в його помешканні є перешкодою в реалізації ним прав власника будинку, а тому з відповідним позовом звернувся до суду. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, де просила розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність. Крім того, подала відзив на позов, де зазначила, що позов визнає, оскільки не заперечує проти зняття її з реєстрації. Однак заперечує щодо обставин зазначених у позові, оскільки вона сама неодноразово хотіла знятися з реєстрації з двома малолітніми дітьми, проте позивач та її колишній чоловік проігнорували дане бажання. А у Відділі з надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради їй відмовили щодо зняття з реєстрації, оскільки необхідна була згода її колишнього чоловіка, в підтвердження надала заяви про зняття з реєстрації з відмовою відділу надання адміністративних послуг (а.с.25,26,27). Просить врахувати дану обставину при ухваленні рішення по справі, особливо в частині стягнення судових витрат, оскільки позивач не приймав мір для досудового врегулювання спору. Крім того, вона не в змозі сплати судові витрати, в зв`язку з її матеріальним станом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.08.2002, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за №1113 (а.с.7).

Згідно довідки голови квартального комітету №10 від 03.09.2021 та довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №5034 від 31.08.2021, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але з липня 2020 року за вказаною адресою не проживає (а.с.8,9).

Як зазначено в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у належному на праві власності позивачу ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 , однак з липня 2020 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що позивач не вчиняв дії щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, хоча відповідач позов визнала, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- представник позивача адвокат Заболотна Ганна Валеріївна, місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ