печерський районний суд міста києва
Справа № 937/7660/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Пенсійний фонд України, Міністерство оборони України, про визнання права на обчислення пенсії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи: Пенсійний фонд України, Міністерство оборони України, в якому просив:

- визнати за ним право на обчислення йому Пенсійним фондом України з 01.03.2018р. довічної пенсії за вислугу років на умовах, в розмірі і порядку обчислення, визначеному: статтями 13 і 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; частиною 2 розділу 2 ЗУ від 08.07.2011р. №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1993р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, ... та членам їхніх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- відшкодувати йому, за рахунок держави України, шкоду в сумі 10 649 762 гривні 56 копійок, завдану Кабінетом Міністрів України в результаті прийняття правового акту що був визнаний незаконним і скасований судами України, в тому числі: матеріальну шкоду, завдану майну в сумі 649 762 гривеь 56 копійок; моральну шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 10 000 000 гривень 00 копійок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є особою офіцерського складу Збройних Сил України, звільненою з військової служби до запасу за станом здоров`я 01 лютого 1995 року, пенсіонером Міністерства оборони України і має право на виплату державою пенсії за вислугу років на умовах призначення, в порядку обчислення і розмірах, визначених статтями 1-2, 2, 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Починаючи з 01 березня 2018 року пенсія за вислугу років виплачується ГУ ПФ України в Запорізькій області в обмеженому розмірі, на умовах, в розмірі і порядку обчислення, визначених постановою КМ України від 21 лютого 2018 року № 103, а починаючи з 01 січня 2020 року на умовах, в розмірі і порядку обчислення, визначених постановою КМ України від 21 лютого 2018 року № 103, норми пунктів 1, 2, 6, на підставі яких обчислюється пенсія є протиправними і втратили чинність.

Пункти 1, 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 і зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45, внесені до неї Постановою №103, а також підпункт 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019р. №1088, на підставі яких органи Пенсійного фонду України з 01.03.2018р. обчислили пенсію за вислугу років, що призвело до обмеження розміру її виплати, рішеннями адміністративних судів України, які набрали законної сили, визнані незаконними (протиправними) і нечинними та, згідно до статті 265 КАС України, утратили юридичну силу. Застосовувати їх для урегулювання відносин між сторонами з чинної справи не можна.

Протиправними діями Кабінету Міністрів України, який порушив право позивача на обчислення довічної пенсії за вислугу років в розмірі і порядку, визначеному ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», його здоров`ю завдана значна моральна шкода, яка виражається в завданні відповідачем душевних страждань та у психічному розладі, роками сформованих, людських моральних звичаїв. Заподіяну відповідачем моральну шкоду, позивач оцінює в розмірі 10 000 000 гривень 00 копійок. Завдана відповідачем майну позивача матеріальна шкода, становить в сумі 649 762 грн 56 коп. та складається з:

- 32 464 грн 26 коп - розмір пенсії за вислугу років пенсіонера МО України ОСОБА_1 з 01.03.2020р., обчислений позивачем згідно з вимогами статей 13 і 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- 12 159 грн 18 коп - розмір пенсії за вислугу років пенсіонера МО України ОСОБА_1 призначений і який виплачується позивачу Пенсійним фондом України з 01.03.2020р.;

32 місяця - строк виплати пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 в обмеженому розмірі за період з 01.03.2018р. по 01.11.2020р.

Представник відповідача подав відзив на позову, в якому зазначив, що саме постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 забезпечує реалізацію права на перерахунок пенсій, особам, звільненим з військової служби, деяким іншим категоріям осіб та мають право на пенсію за Законом № 2262.

Основною метою прийняття вказаної постанови є перегляд грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також визначення умов, порядку та розмірів перерахунку та виплати пенсій, що призначені згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України реалізував повноваження надані йому Конституцією України, Законом України «Про Кабінет Міністрів України», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Прийняття правових актів Кабінету Міністрів України, що приймаються на основі та на виконання Конституції та законів України, є реалізацією дискреційних повноважень Уряду, тобто наданих держаному органу повноважень діяти на власний розсуд в межах закону.

В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, в суду відсутня технічна можливість забезпечити виконання клопотання позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Процесуальні дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року Закрити підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Окружним адміністративним судом міста Києва 14 травня 2019 року ухвалено часткове рішення у справі № 826/12704/18, відповідно до якого задоволено адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зазначене часткове рішення залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасувати п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2020 року у справі № 640/559/20 визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року №1088 в частині підпункту 1 пункту 1 неправомірними. Визнано підпункт 1 пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсії окремим категоріям громадян» протиправним та нечинним.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини першої та третьої статті 113 Конституції України та частини першої статті 1 та статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, що у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Статтею 117 Конституції України, якій кореспондує стаття 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію регулюється Законом № 2262.

Відповідно до положень цього Закону Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 63 Закону № 2262 передбачено, що порядок, умови та розміри перерахунку пенсій, призначених відповідно до цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій з 01 січня 2008 року регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393».

Згідно з пунктом 1 цього Порядку, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Водночас, пунктом 5 Порядку передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема: щомісячних надбавок, доплат та підвищень, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок (підпункт 4 пункту 5 Порядку); та інших щомісячних надбавок, доплат (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищень та щомісячних премій - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію (підпункт 5 пункту 5 Порядку).

За період, заявлений Позивачем, правове регулювання правовідносин у сфері пенсійного забезпечення щодо перерахунку пенсій, включено такі нормативно- правові акти:

- постанова Уряду від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- постанова Уряду від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»;

- постанова Уряду від 24.12.2019 № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян».

Разом із тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду у складі касаційного адміністративного суду від 12.11.2019, у вказаній постанові Кабінету Міністрів України визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінетом Міністрів України 14.08.2019 прийнято постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, вказану постанову Кабінету Міністрів України визнано протиправною та нечинною повністю.

В подальшому, 24.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян».

Водночас, нормативно-правовий акт в частині, а саме підпункти 1 та 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» визнано протиправними та нечинним у судовому порядку у справі № 640/7849/20.

Таким чином, враховуючи вищевказані судові рішення, саме постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 забезпезпечує реалізацію права на перерахунок пенсій, особам, звільненим з військової служби, деяким іншим категоріям осіб та мають право на пенсію за Законом № 2262, а відтак обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1166 згаданого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, з вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статті 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Стаття 1175 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, адже нормативно-правові акти Уряду на які посилається позивач, (постанови Уряду 103, 804 та 1088) не були скасовані в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Урядом у жодному разі не завдано збитків позивачу не було завдано шкоди як такої, оскільки після перерахунку його пенсія не виплачувалась у нижчому розмірі ніж вона була до перерахунку в силу частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008), треті особи: Пенсійний фонд України (вул. Бастіонна, буд. 9, м. Київ, 01601), Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168), про визнання права на обчислення пенсії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк