Справа № 352/2170/19
Провадження № 22-ц/4808/399/22
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.

з участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Тисменицького районного суду від 23 листопада 2021 року, у складі судді Струтинського Р.Р., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП у порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АРКС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП у порядку суброгації у розмірі 51595,08 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (у подальшому змінено назву на ПАТ «Страхова компанія «АРКС ) та ТОВ ОТП Лізинг було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту у формі полісу № 1111а7юб від 20.06.2017 року до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 1000а7юб від 31.03.2017 року, згідно якого ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Renault Logan, кузов № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

14 січня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Logan н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ОТП Лізинг», під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Fiat Scudo н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 26.02.2018 року винною у вчиненні ДТП визнано відповідачку ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунків № НОМЕР_4 від 04.02.2018 року ТОВ «Автокрай-Україна» на суму 145234,49 грн та № від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Logan н.з. НОМЕР_2 склала 151595,08 грн. Дана сума була виплачена позивачем, відповідно складено страхові акти по договору страхування № АХА2372871 від 18.04.2018 року, № АХА2396286 від 26.07.2018 року.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» за полісом №АК/5783916, яким встановлений ліміт за шкоду майну 100000 грн. Згідно рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2018 року з ПрАТ СК «Галицька» стягнуто суму у розмірі 100000 грн, в межах ліміту по полісу № АК/5783916.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму збитків, що не відшкодована, у розмірі 51595,08 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду від 23 листопада 2021 року позов ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП у порядку суброгації задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 42 632 грн 18 коп. виплаченого страхового відшкодування та 1 587 грн 32 коп. судових витрат, а всього 44 219 грн 50 коп. У решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ПАТ «СК АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Зазначає, що позивач звернувся до відповідача із позовною заявою про відшкодування шкоди у порядку суброгації у розмірі 51595,08 грн на підставі ст. 1194 ЦК України.

Позивачем на підставі рахунків №J від 04.02.2018 року ТОВ «Автокрай-Україна» на суму 145234,49 грн та № від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» на суму 8962,90 грн визначено страхове відшкодування у розмірі 151595,08 грн. На основі чого було складено страхові акти №АХА2372871 від 18.04.2018 року та №АХА2396286 від 26.07.2018 року та сплачено страхове відшкодування на рахунок Страхувальника ТОВ «ОТП Лізинг», що підтверджується платіжним дорученням №443623 від 19.04.2018 року та №478619 від 27.07.2018 року.

Вважає, що наявними у справі доказами підтверджено відшкодування у розмірі 8962,90 грн. Так приховані пошкодження, що стосуються водійського сидіння було включено в рахунок № від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» на суму 8962,90 грн та проведено доплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №478619 від 27.07.2018 року задля дотримання технології відновлювального ремонту та повернення пошкодженого застрахованого транспортного засобу до попереднього стану.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник приватного акціонерного товариства «СК «АРКС» та відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з того, що відповідачка повинна повернути позивачу різницю між сумою виплаченого потерпілому страхового відшкодування та сумою повернутого страховиком відповідачки страхового відшкодування, що становить 42632,18 грн (142632,18 - 100000), жодних належних і допустимих доказів на підтвердження суми відшкодування у розмірі 8962,90 грн позивачем не надано.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що 14.01.2018 року в м. Івано-Франківську з вини відповідачки ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом Fiat Scudo н.з. НОМЕР_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений транспортний засіб Renault Logan н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , власником і страхувальником якого є ТОВ ОТП Лізинг .

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2018 року (а.с.26).

Пошкоджений з вини відповідачки автомобіль Renault Logan н.з. НОМЕР_2 був застрахований ПАТ Страхова компанія АХА Страхування відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту у формі полісу № 1111а7юб від 20.06.2017 року до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 1000а7юб від 31.03.2017 року (а.с.7-18).

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 568 від 20.03.2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 », вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Logan н.з. НОМЕР_2 становить 146602,99 грн (а.с.41-46).

У відповідності до наданих позивачем рахунків № J від 04.02.2018 року ТОВ «Автокрай-Україна» та № 843 від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Logan н.з. НОМЕР_2 склала 151595,08 грн (145234,49 +8962,90) (а.с.58,59).

Встановлено, що згідно двох платіжних доручень № 443623 від 19.04.2018 року на суму 142632,18 грн та № 478619 від 27.07.2018 року на суму 8962,90 грн за мінусом франшизи у сумі 2602,31 грн, позивач сплатив ТОВ «ОТП Лізинг» вказану суму страхового відшкодування (а.с.71-72).

Цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Fiat Scudo н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована ПрАТ СК Галицька за полісом № АК/5783916.

Відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2018 року з ПрАТ СК «Галицька» стягнуто на користь ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 100000 грн виплаченого страхового відшкодування (а.с.28-32).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч.1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем виплати страхового відшкодування на суму 142632,18 грн (розрахунок страхового відшкодування на а.с.68 та платіжне доручення на а.с.72). Дана обставина також підтверджена рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.11.2018 року (а.с.29). Так, у своєму рішенні суд, визначаючи розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля, поклав в основу звіт від 20.03.2018 року № 568 про оцінку транспортного засобу, згідно якого вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Renault Logan н.з. НОМЕР_2 становила 146602,99 грн.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що рахунок № від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» на суму 8962,90 грн та платіжне дорученням №478619 від 27.07.2018 року є належними та допустимими доказами у справі, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Заявником не доведено обґрунтованості рахунку № від 18.05.2018 року ПВКФ «В.С.К.» на суму 8962,90 грн, оскільки з акту огляду транспортного засобу від 23.02.2018 року (а.с.47-48) та ремонтних калькуляцій (а.с.60-62) від 20.02.2018 року не вбачається тих пошкоджень, які описані у рахунку від 18.05.2018 року на суму 8962,90 грн.

Розрахунок страхового відшкодування на суму 8962,90 грн, на відміну від розрахунку страхового відшкодування на суму 142632,18 грн, не підписаний страхувальником та не містить даних про його виконавця та належне затвердження.

З огляду на зазначене, обґрунтованим є висновок суду про те, що позивачем не доведено, що розрахунок страхового відшкодування та платіжне доручення №478619 від 27 липня 2018 року пов`язані з ДТП, що мала місце 14.01.2018 року.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті та ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія АРКС» слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду від 23 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин