СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/75/22
Провадження №2/547/115/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року смт Семенівка,

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн з подальшою індексацією, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Позивачка ОСОБА_1 мотивує позовну заяву тим, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2013 рік. Шлюб між ними розірвано Семенівським районним судом Полтавської області від 26.07.2013 року. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 .

На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка". Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою. Крім того позивачка зазначила, що щороку сплачує за навчання доньки 22200,00 згідно з договором про надання освітніх послуг 04.90-21 від 10.08.2021 року. ОСОБА_3 проживає на орендованій квартирі та на підставі усної домовленості із власницею житла сплачує за проживання 1600,00 грн та додатково за комунальні послуги та інтернет 400,00 грн.

Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає та брати участі в подальшому житті дитини він не хоче і його не цікавлять проблеми доньки. За поясненнями відповідача він не працює, має інвалідність, на утриманні у нього перебуває цивільна дружина та її донька, у зв`язку з чим не має змоги утримувати спільну дитину.

Відповідач не працює офіційно, отримує лише соціальну допомогу, так як має інвалідність 3 групи. Витяг з Державного реєстру речових прав вказує на те, що відповідачем 12.09.2016 було придбано земельну ділянку розміром 0,0701 га, а також житловий будинок загальною площею 47,9 кв.м. із господарськими будівлями. Безпосередньо вищенаведене свідчить про мінливий дохід відповідача, який він приховує з метою покращення свого матеріального становища та уникнення сплати аліментів.

Позивачка вказала, що не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні оплачувати навчання, кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, також наразі є необхідність придбання комп`ютера з метою навчання, так як у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні було введено диференційоване дистанційне навчання, а відсутність технічного обладнання унеможливлює якісне отримання та засвоєння освітніх послуг.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 28.03.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що заперечує проти позову, оскільки він за станом здоров`я не працює, має 3 групу інвалідності та немає коштів на утримання доньки. На утриманні має цивільну дружину та її неповнолітню доньку.

Відзивом від 12.04.2022 вказав, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки вимоги позивачки, які викладені в такому позові є незаконними та необґрунтованими, що підтверджується наступним.

Вважає, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, саме на її користь не доведена позивачем жодними належними та допустимими доказами на підтвердження фактичного самостійного її матеріального утримання дочки. Позивачка не навела ніяких доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Зазначив, що має інвалідність 3 групи, стан здоров`я на даний час є дуже критичний, має грижі, тому перебуває під наглядом лікаря, потребує обстеження, хірургічного втручання та лікування, але коштів не має. Для проведення операції потрібно 20000,00 грн. Матеріальне становище є також незадовільне, оскільки він не працює та не перебуває на обліку як безробітній в Семенівській районній філії Полтавського ОЦЗ, ніяких інших доходів не має, крім державної соціальної допомоги як інваліда 3 групи у розмірі 1934,00 грн щомісяця. Наразі відповідач не перебуває в офіційному шлюбі, але проживає в фактичних відносинах з цивільною дружиною, ведуть спільне господарство і відповідач є главою сім`ї і повинен забезпечувати і себе і цивільну дружину з її неповнолітньою дитиною. Також зазначив, що позивачка у своїй заяві вказує, що дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, а далі вказує, що донька проживає на орендованій квартирі на підставі усної домовленості із власницею житла сплачує за проживання 1600,00 грн та додатково за комунальні послуги та інтернет 400,00 грн.

Тобто сама позивачка намагається обдурити суд, вказуючи той факт, що дитина проживає разом з нею, то окремо на орендованій квартирі, то сплачує за квартиру без будь-якого письмового підтвердження за якоюсь усною домовленістю. Зазначив, що 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, тому навчання у вузі не проводиться. Крім того, враховуючи свій стан здоров`я на даний час відповідач має намір звернутися до суду про стягнення коштів на своє утримання як непрацездатного батька відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, - повнолітні діти (син, дочка) зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги (а.с. 28-29).

Відповіддю на відзив від 22.04.2022 ОСОБА_1 вказала, що не погоджується з такими доводами відповідача та обставинами викладеними у відзиві та правовою оцінкою обставин викладених в ньому. На підставі копії виписки № 1986 із медичної карти стаціонарного хворого, яку надав відповідач до відзиву на позовну заяву можна зробити висновок, що потреби в хірургічному втручанні немає, лише рекомендовано нагляд лікаря, виконання режиму праці та відпочинку, ЛФК (лікувально фізична культура) та санітарно курортне лікування. Направлення на операцію відсутнє. Вартість операції нічим не обґрунтована.

Відповідач наголошує на тому, що він перебуваючи у цивільному шлюбі, повинен забезпечувати і себе і цивільну дружину з її неповнолітньою дитиною Проте, своїй доньці матеріальну допомогу надавати відмовляється, але відповідно до ст. 199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, ОСОБА_4 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В період навчання знаходиться в м. Полтава та проживає на орендованій квартирі. В період дистанційного навчання, карантину та воєнного стану дитина проживає вдома разом з позивачем, але плата за оренду квартири сплачується щомісячно для збереження місця проживання.

На період воєнного стану навчання у ВНЗ продовжується на дистанційній основі, а оплату за навчання здійснено позивачкою на початку ІІ семестру (у січні 2022 року). Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 109024 (надана не в повному обсязі). Відповідач має 3 групу інвалідності, яка не позбавляє його права на працевлаштування та/або стати на облік до центру зайнятості, як безробітній для оформлення допомоги та пошуку роботи.

Тому позивачка вважає, що відповідач навмисно не влаштовується офіційно на роботу, щоб не сплачувати аліменти на утримання доньки. Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 9).

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 18).

Згідно довідки Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" навчально-науковий інститут фінансів, економіки, управління та права від 31.01.2022 за № 10-66, ОСОБА_4 дійсно є студентом 1 курсу освітнього ступеня бакалавр групи 101-ЕН навчально-наукового інституту фінансів, економіки, управління та права Національного університету "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка". Форма навчання: денна, контрактна. Наказ про зарахування: № 591-ф.а, від 10.08.2021. Плановий термін навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с. 14).

Згідно договору № 04.90-21 від 10.08.2021 вступник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_1 уклали договір про навчання ОСОБА_4 у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" (а.с 12).

Згідно договору № 04.90-21 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Національному університеті "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка" від 10.08.2021 та ОСОБА_1 з іншої сторони для здобувача вищої освіти ОСОБА_4 вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 1) 2021-2022 навчальний рік 22200,00 грн; 2) 2022-2023 навчальний рік 22200,00 грн; 3) 2023-2024 навчальний рік 22200,00 грн; 4) 2024-2025 навчальний рік 22200,00 грн (а.с. 13).

Згідно квитанцій АТ КБ Приватбанк від 12.08 2021, 13.01.2022, 21.01.2022 ОСОБА_1 за навчання ОСОБА_4 сплачено 22571,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 297382273 від 01.02.2022 за ОСОБА_2 значиться право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:001:0292, площею 0,0701, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 та право власності на житловий будинок, загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 18,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16-17).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ за № 109024 ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи. Інвалідність встановлена до 01.08.2022. (а.с. 32).

Відповідно до виписки № 1986 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз: остеохондроз попереково-криштового відділу хребта ІІ-ІІІ ступеня, грижі, протрузії, ретроплесту, S подібний скаліоз вправо ІІ ступеня з перенесеним асептичним спондилодисцитом в сегментах зі стійкою хронічною двобічною перевалом справа компресійно-ішимічною радикулопатією, стійким помірним порядком обох ступеней, стійким болевим, помірним мязево-тонічним синдромом вираженим порушенням статико-динамічної функції (а.с. 30).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації від 25.03.2022 за № 183 ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Семенівському УСЗН та отримує соціальну допомогу, як інвалід 3 групи в розмірі з 01.03.2021 1050,50 грн, з 05.07.2021 1101,00 грн, з 10.12.2021 1181,00 грн, з 11.01.2022 1876,23 грн, з 12.02.2022 1934,00 грн (.с. 38).

Відповідно до довідки Семенівської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 01.03.2022 за № 292, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 01.03.2022 не перебуває на обліку в Семенівській районній філії Полтавського ОЦЗ, як безробітній, за пошуком роботи не звертався (а.с. 39).

Відповідно до ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Разом з цим за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17).

Враховуючи те, що відповідач хоча і є особою з інвалідністю, однак не позбавлений можливості працювати, до Центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні не звертався, офіційно ніде не працевлаштований, що свідчить про небажання останнього утримувати свою доньку, в той час як він утримує свою цивільну дружину та її неповнолітню доньку, про що зазначено ним у відзиві та підтверджено у судовому засіданні.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже при визначенні розміру аліментів суд враховує доведену позивачкою вартість навчання дочки, а також те, що останній необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники.

Також суд враховує, що відповідач є інвалідом 3 групи, з офіційних доходів має лише соціальну допомогу в розмірі 1934,00 грн. Суд не бере до уваги те, що позивач утримує цивільну дружину та її неповнолітню доньку, оскільки юридично такого обов`язку він не має.

Суд зазначає, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладається законом не лише на матір, але і на батька. Надання переваги в утриманні неповнолітньої дитини, яка не має юридичного зв`язку з відповідачем свідчить про відсутність неможливості надання допомоги свої доньці, а про небажання відповідача надавати таку допомогу.

Позивачкою доведено, що ОСОБА_4 є дочкою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, продовжує навчання та потребує у зв`язку матеріальної допомоги. Позивачка самостійно наразі утримує доньку та сплачує за її навчання.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов про стягнення аліментів на час навчання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти).

З врахуванням наданих сторонами доказів суд приходить до висновку, що звиходячи з засад розумності та справедливості з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження навчання.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 992,40,00 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного і ст. ст. 180 - 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 76, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 950,00 грн. щомісячно на час навчання доньки, починаючи з 09.02.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умов продовження нею навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі в сумі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.05.2022.

Суддя Л.М.Самойленко