Провадження № 2/466/652/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 6587 грн., 50 коп. за ненадані стоматологом послуги.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він лікувався у стоматолога ОСОБА_3 з 2012 р. до 2016 р. та за її рекомендаціями він погодився на лікування за допомогою корекції брекетами. У її кабінеті по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 встановила йому брекети на обидві щелепи за попередньо оголошеною ціною у 250 доларів США із строком лікування орієнтовно до трьох років. Зазначає, що за тривалий час лікування в цього лікаря він мав довірливі відносини, добровільно передав їй усю суму без пропонованої розстрочки 13 грудня 2016р. ОСОБА_3 підтвердила повну оплату надавши йому два товарні чеки на загальну суму 250 доларів США у кабінеті «АхоДент». З невідомих йому причин, після оплати послуги, лікування не надавалось в необхідній мірі та з часом зовсім припинилося. ОСОБА_3 після отримання коштів перестала призначати наступні дати для надання необхідних стоматологічних послуг. Потрапити на прийом до лікаря-стоматолога було неможливим, телефон її був заблокований. Її спроби передати його до іншого лікаря виявилися невдалими, у плані необізнаності з його історією хвороби та перебігу попереднього лікування. Фактично у 2019 році по закінченні погодженого трирічного строку лікування, не надавши необхідних стоматологічних послуг ОСОБА_3 відмовилася повернути гроші за не отримані ним послуги.

23 грудня 2019р. він звернувся зі скаргою до Головного управління Держспоживслужби у Львівській області про порушення своїх прав споживача. У відповіді Департаменту охорони здоров`я від 27.01.2020р. на вище зазначене звернення йому повідомлено про те, що медична документація лікаря стоматолога ОСОБА_3 пов`язана з приватною діяльністю відсутня. Щодо повернення коштів рекомендовано йому звернутися до правоохоронних органів.

21 лютого 2020р. з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України він звернувся у Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Вважає, що його права, як споживача грубо порушено відповідачем ОСОБА_3 у зв`язку із ненаданням йому обумовлених стоматологічних послуг, що завдало йому майнову шкоду на суму 250 доларів США, що еквівалентно 6587,50грн. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували, оскільки не з`явився відповідач.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 грудня 2016 відповідач ОСОБА_3 , яка є лікарем-стоматологом встановила позивачу ОСОБА_1 брекети, з метою корекції його зубів строком на три роки, внаслідок чого позивачем було передано відповідачу 250 доларів США, що стверджується товарними чеками від 13 грудня 2016 на суму 100 доларів США та 150 доларів США, та відповідачем було призначено лікування позивачеві протягом трьох років за вищевказану суму, проте після отримання відповідачем вище вказаних грошових коштів, відповідач ОСОБА_3 перестала надавати позивачеві стоматологічні послуги. В подальшому у 2019 році по закінченні трьохрічного строку лікування, не надавши необхідних стоматологічних послуг, ОСОБА_3 відмовилася повертати отримані грошові кошти.

23 грудня 2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Головного управління Держспоживслужби у Львівській області про порушення прав споживача. У відповіді Департаменту охорони здоров`я від 27.01.2020р. на вище зазначене звернення позивачеві повідомлено про те, що медична документація лікаря стоматолога ОСОБА_3 пов`язана з приватною діяльністю відсутня. Щодо повернення коштів рекомендовано позивачеві звернутися до правоохоронних органів.

21 лютого 2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно зі ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Такої думки дотримується також Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 461/9006/15-ц; 16 квітня 2018 року справа № 369/3076/17-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було повідомлено відповідача про повернення грошових коштів у сумі 250 доларів США, у зв`язку із ненаданням належних стоматологічних послуг, проте відповідач ОСОБА_3 на вказане прохання позивача жодним чином не відреагувала.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було передано грошові кошти на суму 250 доларів США відповідачеві ОСОБА_3 за надання необхідних стоматологічних послуг протягом трьох років, проте такі послуги позивачем отримані не були, чим завдано позивачу матеріальну шкоду на суму 250 доларів США, що еквівалентно 6587,50 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за ненадані стоматологом послуги є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, ст.ст.16,22, 322,1166, ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 про захист прав споживачів, відшкодування майнової шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 матеріальну шкоду у сумі 6587 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн., 50 коп. за ненадані стоматологом послуги.

Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст судового рішення складено 06 травня 2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський