Дата документу 28.04.2022 Справа № 554/8246/21
Провадження № 2/554/1100/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона мешкає та є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, зареєстроване в реєстровій книзі від 13.02.1998 р. №119-16337. За вказаною адресою значиться зареєстрованою її онук ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрована місце проживання №502 від 10.03.2015 р., який з серпня 2013 року не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Загальний період відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання становить 8 років. Більша частина доходів позивача витрачається на мінімальне забезпечення побутових потреб, самостійно утримувати житло та сплачувати комунальні послуги позивач не може. Оскільки відповідач не має змоги приїхати до України для зняття з реєстрації місця проживання, ОСОБА_1 вимушена звертатись до суду з відповідним позовом.

Наявна реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу, як власник у житла, на вільне користування своєю приватною власністю, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.01.2022 року справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв; відзив на позов, а також будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від останнього не надходило.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить позивачу на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, зареєстроване в реєстровій книзі від 13.02.1998 р. №119-16337.

Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою, виданою КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2», за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований з 17.09.2010 р.

Згідно з відповіддю Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 11.01.2022 року, наданою на запит суду, підтверджено реєстрацію відповідача, за адресою домоволодіння позивача.

Позивач зазначала, що з серпня 2013 року відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Загальний період відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання становить 8 років.

Факт не проживання ОСОБА_2 з 2013 року за адресою домоволодіння позивача підтверджений письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Таким чином, судом встановлено, що відповідач покинувши місце своєї реєстрації, та не вжив дій по зняттю з реєстрації свого місця проживання.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 КонституціїУкраїни та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, виходячи з порівняльного аналізу ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Реєстрація відповідача у домоволодінні позивача порушує її права як власника житла на вільне користування своєю приватною власністю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таким вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною 3 ст. 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Місцем проживання, згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільнийвибірмісцяпроживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання є фіксація дійсної адреси місця проживання особи та наслідком наявності у особи правових підстав користування відповідним житлом. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З викладеного вбачається, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що права позивача як власника вказаного нерухомого майна є порушеними, а тому підлягають захисту.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останньою при зверненні до суду у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 41 КонституціїУкраїни,ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 72, 150 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільнийвибірмісцяпроживання в Україні», ст. ст. 1-5, 10, 76-82, 95, 141, 258-259, 262-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м.Полтави за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя М.О. Материнко