Справа № 559/736/22
Провадження № 2/559/487/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Свириди М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 1973 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач та відповідачка разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивав вважає, що їхня сім`я розпалася та її збереження не можливе. З наведених підстав просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи провести без його участі про, що зазначив у заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 1973 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 148, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує про, що свідчить її визнання позову, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, наявні підстави для повернення останньому із державного бюджету 496,20 грн, що становить 50% від сплаченого позивачем судового збору та стягнення з відповідачки інших 50% судового збору на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 160 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 1973 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 148 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок сплаченого судового збору, згідно квитанції № 72 від 30.03.2022.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 496,20 гривень доручити Дубенському управлінню Державної казначейської служби України Рівненської області.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Панчук