Справа № 195/382/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

29.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, третя особа приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Земенкова Ю.А., Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за довіреністю адвокат Скворцова Олена Володимирівна звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Просить суд: розірвати договір довічного утримання, укладений 29 листопада 2018 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Земенковою Ю.А. за реєстр № 4447. Зняти заборону № 14 з квартири АДРЕСА_1 , яку було накладено 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. зареєстровану в реєстрі заборон за реєстр. № 4448. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 8/17 частин квартири АДРЕСА_1 , обгрунтовуючи наступним.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 14 березня 2011 року р. № 1029, позивач була власником 8/17 частин квартири АДРЕСА_1 , її співвласником вказаної квартири є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їй належить 9/17 частин вищевказаної квартири.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її донькою, яка визнана недієздатною відповідно до рішення Мелітопольського місцевого міського суду Запорізької області від 31 травня 2002 року № 2-1037/02.

За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року № 2-5520/2006 опікуном над недієздатною призначена я, її матір, ОСОБА_1 .

Відповідачка по справі ОСОБА_2 , призначена над недієздатною ОСОБА_4 другим опікуном за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року № 320/860/19. З часу призначення пройшло майже три роки.

29 листопада 2018 року позивачем було укладено договір довічного утримання (догляду) з відповідачкою по справі , який посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського (на той час міського) районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. та відчужено на користь відповідачки , належну їй частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно договору, відповідачка повинна була забезпечувати позивача продуктами, необхідною допомогою, прибирати квартиру, купувати ліки, прати білизну. Однак протягом всього часу, відповідачка не виконувала вимоги договору, у зв`язку з чим позивач будучи особою похилого віку змушена самостійно докладати зусилля для організації свого життя у звязку з чим звернулась до суду.

Позивач в своєму позові просить слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , надіслала до суду заяву, в якій вказує , що позовні вимоги визнає в повному обсязі,просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Третя особа, приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Земенкова Ю.А. надіслала до суду заяву, в якій вказує що проти заявлених позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з надходженням від всіх учасників справи заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і представником позивача, з`ясувавши міркування відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 14 березня 2011 року р. № 1029, ОСОБА_1 була власником 8/17 частин квартири АДРЕСА_1 , моїм співвласником вказаної квартири є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їй належить 9/17 частин вищевказаної квартири.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою позивача відповідно до її свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , вищезазначена донька визнана недієздатною відповідно до рішення Мелітопольського місцевого міського суду Запорізької області від 31 травня 2002 року № 2-1037/02.

За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року № 2-5520/2006 опікуном над недієздатною призначена ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , призначена над недієздатною ОСОБА_4 другим опікуном за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року № 320/860/19.

29 листопада 2018 року позивачем було укладено договір довічного утримання (догляду) з відповідачкою по справі , який посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського (на той час міського) районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. та відчужено на користь відповідачки , належну їй частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно договору, відповідачка повинна була забезпечувати позивача продуктами, необхідною допомогою, прибирати квартиру, купувати ліки, прати білизну. Однак протягом всього часу, відповідачка не виконувала вимоги договору, у зв`язку з чим позивач будучи особою похилого віку змушена самостійно докладати зусилля для організації свого життя.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті).

За змістом пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Положення частини першої статті 755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору.

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При укладенні договору позивачу та відповідачу було достовірно відомо про всі істотні умови договору, що засвідчується їх підписом на договорі довічного утримання, тому позивачка в праві вимагати від відповідачки виконання умов договору.

Оскільки відповідачка не виконувала вимоги договору довічного утримання, передбачені, а саме не надавала позивачці повного утримання, не забезпечувала харчуванням, доглядом, прибиранням та пранням білизни, та не надавала необхідної допомоги, у зв`язку з чим суд вважає, що є всі підстави для розірвання договору довічного утримання.

У частині першій статті 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, при розірванні договору, зобов`язання сторін припиняються.

Окрім того, на теперішній час відповідачка не може виконувати обов язки опікуна над недієздатною ОСОБА_4 за станом свого здоровя, за віком, та відсутністю таких можливостей.

Відповідачка не заперечує проти розірвання договору довічного утримання, однак відомості про неї як боржника мітяться у Єдиному реєстрі боржників, оскільки вона має якісь кредитні зобов язання перед третіми особами, через це приватний нотаріус не може посвідчити угоду про розірвання вказаного договору .

Відповідно до п.1.9. Глави. 2 Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна Розділу IІ. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій. ПОРЯДКУ вчинення нотаріальних дій нотаріусами України:

У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Дозвіл у виконавчого комітету на розірвання договору довічного утримання нами отримано.

Відповідно до вимог ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються, тому сторони необхідно повернути у первісний стан шляхом визнання права власності за позивачем на квартиру, яку останній передав за розірваним договором.

Враховуючи вищенаведене, та той факт, що відповідач не заперечує проти заявлених вимог, суд вважає задоцільне задовольнити заявлені позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 509, 626, 627, 628, 638, 744, 746, 735, 203, 215-235 ЦК України, ст.ст.76, 49, 128 ч.11, 142, 247 ч.2, 258, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, третя особа приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Земенкова Ю.А., Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання укладений 29 листопада 2018 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. за реєстр. № 4447.

Зняти заборону № 14 з квартири АДРЕСА_1 , яку було накладено 29 листопада 2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Земенковой Ю.А. зареєстровану в реєстрі заборон за реєстр. № 4448.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 8/17 частин квартири АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М. В. Омеко