Номер справи 237/751/22
Номер провадження 2/237/783/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.04.22 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає, що в червні місяці 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів у сумі 16 000 (шістнадцять тисяч гривень). На виконання цього договору ОСОБА_2 був зобов`язаний повернути мені грошові кошти до кінця 2005 року.

У лютому місяці 2006 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з питання повернення позики, гроші відповідач не мав можливості повернути, тому на виконання своїх боргових зобов`язань між ними був укладений попередній договір купівлі-продажу у сумі 16 000 гривень на земельну ділянку у розмірі 3.49 га, розташовану на території Дачненської сільської ради Покровського (Мар`їнського) району Донецької області, кадастровий номер :09:000:0039, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач склав розписку в отримані грошових коштів та передав позивачу оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН №037289, виданий 28.05.2004 року Мар`їнською райдержадміністрацією, який підтверджує право власності за ОСОБА_2 .

У зв`язку із дією мораторію на продаж землі нотаріальне оформлення договору купівлі- продажу земельної ділянки було нами відкладене до часу скасування даного мораторію.

Згідно із прийнятим 31 березня 2020 року ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обороту земель сільськогосподарського призначення» на купівлю - продаж землі сільськогосподарського призначення знято мораторій. Тому позивач з липня місяця 2021 року неодноразово намагався зв`язатися із відповідачем ОСОБА_2 для належного нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тричі приїздив за адресою колишнього місця проживання ОСОБА_2 , проте за адресою АДРЕСА_1 вже декілька років ніхто не мешкає. Декілька разів розшукував його через сусідів та знайомих. Телефон відповідача наразі не обслуговується. Із свідчень сусідів ОСОБА_2 відомо, що він помер у 2009 році, проте документального підтвердження цього факту позивач не має.

До теперішнього часу я не маю можливості оформити з відповідачем договір купівлі - продажу, хоча гроші за продаж земельної ділянки відповідачем отримані в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Копією розписки підтверджується, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень за земельну ділянку у розмірі 3.49 га, розташовану на території Дачненської сільської ради Покровського (Мар`їнського) району Донецької області, кадастровий номер :09:000:0039, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 037289 підтверджується, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 3,490 гектари, що розташована на території Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи.

Приписами ч. 1 ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу земельних ділянок, водночас у зв`язку з тим, що укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням обов`язкової нотаріальної форми позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним майном. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі, покупцю було передано нерухомість, а продавцю передані грошові кошти, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, в свою чергу відповідач ухиляється від подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 321, 328, 331, 334, 392, 655 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку розміром 3.49 га, кадастровий номер :09:000:0039, яка розташована на території Дачненської сільської ради Покровського (Мар`їнського) району Донецької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю у період воєнного стану.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський