Постанова

Іменем України

04 травня 2022 року

м. Київ

справа № 462/723/13-ц

провадження № 61-13458св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Залізничний відділ державної виконавчої служби міста Львів,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року в складі судді Гедз Б. М. та постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в складі колегії суддів: Левика Я. А., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю. О. та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення від 04 квітня 2013 року Залізничного районного суду м. Львова, справа № 462/723/13-ц та закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 без виконання рішення суду; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817; зобов`язати начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю. О. та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення від 04 квітня 2013 року Залізничного районного суду м. Львова, справа № 462/723/13-ц та закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 без виконання рішення суду, усунути порушення (поновити порушене право заявника) та зобов`язати вжити всі заходи для виконання рішення суду, яке набрало законної сили; здійснити судовий контроль за виконанням рішення від 04 квітня 2013 року Залізничного районного суду м. Львова, справа № 462/723/13-ц, зобов`язати суб`єктів оскарження повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали; винести окрему ухвалу за фактом виявлення умисного невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню посадовими особами суб`єктів оскарження, яка надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи до порушників законодавства.

В обґрунтування скарги зазначав, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року стягнуто на його користь з ДАП «Львівські авіалінії» 35 506, 60 грн різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації за період з 07 листопада 2007 року по 30 січня 2013 року. Вказане рішення набрало законної сили 24 вересня 2013 року та 01 листопада 2013 року було видано виконавчий лист, пред'явлений до виконання в Залізничний ВДВС ЛМУЮ, постановою державного виконавця від 12 листопада 2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 40665817. Разом з тим, 23 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що 03 листопада 2011 року Міністерством інфраструктури України прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації ДАП «Львівські авіалінії», ліквідатором призначено Кальмука Н. Б.

Він неодноразово оскаржував вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження та звертався зі скаргами на дії державного виконавця, однак суди неправильно тлумачили пункт 7 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та не врахували, що виконавче провадження підлягає закінченню при визнанні боржника банкрутом, а не здійснення процедури ліквідації юридичної особи.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Короткий зміст рішення судів попередніх інстанцій

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю. О. та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року в справі № 462/723/13-ц та закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 без виконання рішення суду.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817.

Зобов`язано начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів усунути порушення (поновити порушене право заявника) та зобов`язати вжити всі заходи для виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року, яке набрало законної сили.

В решті заявлених вимог скарги відмовлено.

Частково задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що порушення прав заявника є триваючим, оскільки протягом багатьох років судове рішення про стягнення на його користь грошових коштів з ДАП «Львівські авіалінії» залишається невиконаним. Згідно пункту 7 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом. Відтак тлумачення вказаної норми свідчить, що виконавче провадження підлягає закінченню при визнанні боржника банкрутом, а не здійснення процедури ліквідації юридичної особи. У цій справі боржником є державне підприємство, яке перебуває в процесі ліквідації, відтак дії державної виконавчої служби слід визнати неправомірними та скасувати постанову Залізничного ВДВС Львівського МУЮ від 23 грудня 2013 року ВП № 40665817.

Окрім того, відповідно до частини першої статті Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державні підприємства, установи, організації, юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства. Умовами застосування вказаного закону є відкрите виконавче провадження та невиконання судового рішення протягом шести місяців. Відтак держава Україна виступає гарантом виконання рішення про задоволення позовних вимог до державних підприємств.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2021 року Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою та просив скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року і постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у вищевказаній справі та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Касаційна скарга мотивована тим, що питання правомірності дій державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 від 23 грудня 2013 року було предметом дослідження судів усіх інстанцій за попередніми скаргами ОСОБА_1 у цій справі.

Оскільки ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду зі скаргами на дії державного виконавця з однаковими вимогами та вони були розглянуті по суті, судами здійснено оцінку правомірності дій державного виконавця в частині винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, тому наявні правові підстави для закриття провадження у справі.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Залізничного районного суду м. Львова.

25 листопада 2021 року справа № 462/723/13-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Судові рішення в частині відмовлених вимог скарги ОСОБА_1 в касаційному порядку не оскаржувалися та не переглядаються.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 04 квітня 2013 року Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/723/13-ц ухвалено рішення про стягнення з ДАП «Львівські авіалінії» на користь ОСОБА_1 35 506 ,60 грн різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації за період з 07 листопада 2007 року по 30 січня 2013 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили 24 вересня 2013 року та 01 листопада 2013 року видано виконавчий лист, який передано на виконання у Залізничний ВДВС ЛМУЮ.

12 листопада 2013 року Залізничним ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40665817.

23 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №40665817 без виконання рішення суду.

Вказана постанова державного виконавця мотивована тим, що 03 листопада 2011 року Міністерством інфраструктури України прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації ДАП «Львівські авіалінії» та з 14 листопада 2011 року підприємство перебуває у стані припинення шляхом ліквації. Оголошення про початок процедури ліквідації надруковано в газеті «Голос України» № 217 від 18 листопада 2011 року. Ліквідатором ДАП «Львівські авіалінії» призначено Кальмука Н. Б. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника-юридичної особи. Виконавчий лист надсилається до ліквідаційної комісії (або ліквідатору). Відповідно до частини другої статті 67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ліквідації боржника-юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (або ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку.

26 листопада 2013 року до Залізничного відділу ВДВС ЛМУЮ надійшло повідомлення, що Наказом Міністерства інфраструктури України № 334 від 03 листопада 2013 року головою ліквідаційної комісії призначено Бєлоусова В. В. З огляду на вищенаведене, державний виконавець дійшов висновку про те, що виконавчий документ слід скерувати голові ліквідаційної комісії ДАП «Львівські авіалінії».

Встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду зі скаргами на дії державного виконавця, зокрема, 20 травня 2014 року - до Залізничного районного суду м. Львова зі скаргою на рішення та дії державного виконавця та начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, в якій просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ Гудковської Н. С. та начальника Іваніва А. О. щодо винесення постанови ВП № 40665817 від 23 грудня 2013 року про закінчення виконавчого провадження та затягування її надсилання стягувачу, зобов`язати вказаних осіб виконати рішення суду від 04 квітня 2013 року; скасувати постанову ВП № 40665817 від 23 грудня 2013 року про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв відповідно до статті 67 Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на рішення та дії управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якій просив: визнати неправомірними дії управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в частині відмови виконати рішення суду в справі № 462/723/13-ц відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; зобов`язати управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області виконати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року в справі № 462/723/13-ц у спосіб, визначений пунктом 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишено без змін, оскільки дії управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області є правомірними і права заявника не порушені.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 подав до Залізничного районного суду м. Львова скаргу в порядку розділу VII ЦПК України, в якій просив визнати неправомірними дії боржника - ДАП «Львівські авіалінії» та Залізничного ВДВС ЛМУЮ щодо невиконання рішення суду відповідно до статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і зобов`язати суб`єктів оскарження виконати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Суди виходили з правомірності дій державного виконавця під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 грудня 2013 року. Відсутні правові підстави для визнання неправомірними дій ДАП «Львівські авіалінії», оскільки відповідно до статей 383-389 ЦПК України можуть бути оскаржені лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій виходили з того, що порушення прав боржника є триваючим, протягом багатьох років рішення суду про стягнення на його користь грошових коштів з ДАП «Львівський аеропорт» не виконується. Боржником у виконавчому провадженні є державне підприємство, яке перебуває в процесі ліквідації та не визнано банкрутом, тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 49 ЦПК України. Окрім того, суди дійшли висновку, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів з державних органів на спірні правовідносини поширюються положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відтак постанова про закінчення виконавчого провадження від 23 грудня 2013 року підлягає скасуванню, а дії посадових осіб державної виконавчої служби в частині невиконання рішення Залізничного районного суду від 04 квітня 2013 року підлягають визнанню неправомірними.

Разом з тим, суди не врахували наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 від 23 грудня 2013 року були предметом розгляду судів попередніх інстанцій та ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року, яка переглядалася в апеляційному та касаційному порядку і набрала законної сили, у задоволенні вказаних вимог було відмовлено.

Відтак, провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 грудня 2013 року підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

З огляду на ту обставину, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 від 23 грудня 2013 року у встановленому законом порядку не скасована та є чинною, відсутні правові підстави для задоволення вимог скарги про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю. О. та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення від 04 квітня 2013 року Залізничного районного суду м. Львова, справа № 462/723/13-ц та закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 без виконання рішення суду і зобов`язання начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів усунути порушення (поновити порушене право заявника) та зобов`язати вжити всі заходи для виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити частково, скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в частині вирішення вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 та провадження в справі в цій частині закрити.

Оскаржувані судові рішення в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій посадових осіб державної виконавчої служби щодо невиконання рішення від 04 квітня 2013 року та закінчення виконавчого провадження без виконання рішення суду і зобов`язання вказаних осіб усунути вказане порушення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Керуючись статтями 255, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в частині вирішення вимог скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 скасувати.

Провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 в частині вирішення вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 закрити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в частині вирішення вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та його підлеглих Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів щодо невиконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2013 року, справа № 462/723/13-ц, та закінчення виконавчого провадження ВП № 40665817 без виконання рішення суду, і зобов`язання вказаних осіб вжити всі заходи для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов