Справа №2-2290/08
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2022 року м.Мукачево Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Годьмаш О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево подання старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук Ольги Іванівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2022 року старший державний виконавець відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук О.І. звернулася до суду із вказаним поданням в якому просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та визнати право власності на майно яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: Ѕ квартири в АДРЕСА_2 , для забезпечення виконання дублікату виконавчого листа № 2-2290/08, виданого 24 липня 2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області (справа №2-2290/08).

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що на виконанні відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № АСВП:66139604 з примусового виконання виконавчого листа №2-2290/08 від 27.11.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 147 667,18 гривень. Ухвалою від 07.07.2020 року видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для його пред`явлення на примусове виконання від 27.11.2018 року.

19.07.2021 року ОСОБА_3 повторно звернулася із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом. У зв`язку з чим, 20.07.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході провадження виконавчих дій направлено відповідні запити з метою встановлення майнового стану боржника і встановлено, що ОСОБА_1 володіє Ѕ квартири АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті бабусі боржника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак право власності на яку не зареєстроване.

Старший державний виконавець відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук О.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі де зазначила, що подання підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Розглянувши зазначене подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до переконання, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Частинами 10, 11 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

На виконанні відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № АСВП:66139604 з примусового виконання виконавчого листа №2-2290/08 від 27.11.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 147 667,18 гривень.

20 липня року відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 16 лютого 2022 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано 01 березня 1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №43.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 виданого Мукачівським міським бюро реєстрації актів цивільних станів 06.03.1997 року). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на кватиру, цо перебувала у спільній сумісній власності з її чоловіком ( АДРЕСА_2 ). ОСОБА_4 заповіту не залишила, тому відповідно до ст. 1217 ЦК України спадщина відкрилась за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , були: син - ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_5 . На день смерті з спадкодавцем, мав зареєстроване місце проживання її чоловік, ОСОБА_5 . Чоловік померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який є спадкоємцем першої черги прийняв спадщину, оскільки проживав постійно із спадкодавцем, що підтверджується інформацією з довідки управляючої компанії (довідка І.Т.В. сервіс плюс від 12.06.2019 року). Свідоцтво на спадщину (1/2 квартири) ОСОБА_5 не оформляв. ОСОБА_5 склав заповіт. 22.04.1998 року реєстраційний номер П-1727, за яким заповів внучці, ОСОБА_1 , усю квартиру належну йому а адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 виданого Мукачівським міським бюро реєстрації актів цивільних станів 05.05.1998 року). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складалося з 1/2 частки квартири, яка належала йому на праві власності та 1/2 частки квартири успадкованої ним від дружини ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто ціла квартира. Боржник, ОСОБА_1 , прийняла спадщину, оскільки звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та оформила спадщину за заповітом. Однак, свідоцтво на спадщину було оформлено тільки на 1/2 квартири (свідоцтво на право на спадщину за заповітом №11-4236 від 28.10.2003 року, видане Мукачівською ДНК), а не та всю квартиру, яка на день смерті спадкодавця належала ОСОБА_5 повністю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 623/2000/15-к, хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути перешкодою для проведення виконавчих дій щодо виконання рішення суду. Аналогічна правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 676/1314/19, відповідно до якої суд може звернути стягнення на незареєстроване майно боржника, в порядку задоволення подання державного (приватного) виконавця відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Отже, як вбачається з встановленого вище, майно померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 увійшло до складу спадщини, а боржник ОСОБА_1 прийняла його у спадщину повністю, а тому з дати заведення спадкової справи є власником даного майна, однак не оформила Свідоцтво про право на спадщину на всю квартиру та не зареєструвала майно в установленому законом порядку. Станом на день розгляду справи грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 не виконане, грошові кошти не сплачені, борг не погашено. Іншого майна нерухомого та рухомого майна, на яке можливо здійснити стягнення, за ОСОБА_1 у встановленому в законом порядку не зареєстровано, у зв`язку з чим суд вважає правильним та справедливим подання державного виконавця задовольнити. Керуючись ст.440 ЦПК України, ст.ст.18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Веремчук Ольги Іванівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) та визнати право власності на майно яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме : Ѕ квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 , для забезпечення виконаня дублікату виконавчого листа №2-2290/08, виданого 24 липня 2009 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області (справа №2-2290/08).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 06.05.2022 року.

Головуючий В.О. Монич