Справа № 461/6790/21
Провадження № 2/461/230/22
У Х В А Л А
27.04.2022 року. м. Львів
Галицький районний суд м. Львова
у складі головуючого судді Мисько Х.М.,
з участю: секретаря судового засідання Кухар Р.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача
ТОВ «Профіт Файненс» Посікіри Р.Р.,

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Християнська злагода», ТОВ «Профіт Файненс», треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук Олександр Анатолійович про визнання недійсним договору.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.08.2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд такої проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового зсідання. Відповідачу роз`яснено право подати відзив та пояснення щодо позову протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.
01.12.2021 року представником відповідача ТОВ «Профіт Файненс» Посікірою Р.Р. подано заяву про закриття провадження по справі, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а півідомча господарським судам. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що з матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є порушення корпоративних прав позивачів як учасників КС «Християнська злагода», внаслідок укладення, на їх думку незаконних договорів про відступлення права вимоги з тих мотивів, що їх як членів спілки не повідомлено про вчинення таких правочинів, право на вчинення яких має її правління.
У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Профіт Файненс» Посікіра Р.Р. заяву про закриття провадження у справі підтримав, просив таку задоволити. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки вважає, що справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства. Інші сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про час та місце судового засідання, відтак суд розглядає вказану заяву у їх відсутності.
Вивчивши подану заяву про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення такої, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах , що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Тобто одним із спорів, що виникають із корпоративних відносин, є спір члена чи колишнього члена юридичної особи з нею самою, пов`язаний з управлінням і діяльністю останньої.
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України, юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом; товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві; товариства поділяються на підприємницькій і непідприємницькі. Непідприємницькими є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками, особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюється законом - ст..85 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є юридичною особою, яка, функціонує, зокрема на засадах добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки абз.2 ч. 1 ст. 2 Закону.
Згідно абз.1 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків, у порядку, передбаченому статутом спілки, а днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідно рішення (ч. 6 вказаної статті).
Судом встановлено, що позивачі, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вважають, що спірні договори про відступлення прав вимоги за договорами кредиту та договорами іпотеки, укладені між кредитною спілкою «Християнська злагода» та ТОВ «Профіт Файнес», мають бути визнані недійсними, так як вони вчинені за зловмисною домовленістю представника КС «Християнська злагода» та ТОВ «Профіт Файненс». Як на підставу своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що їх, як членів КС «Християнська злагода» не повідомлено про вчинення таких правочинів, право на вчинення яких має її правління; оспорювані правочини про відступлення права вимоги були вчинені представником КС «Християнська злагода» Гешом І.Б. всупереч інтересам юридичної особи, яку він представляв та у власних корисливих мотивах, чим порушено їх права як учасників товариства КС «Християнська злагода».
Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України у даній справі, слід враховувати чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою та інщі спроможності, передбаченні законом і статутом. Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 509/577/18 від 01.10.2019 р., справі № 910/7554/18 (п.5.31) від 13.11.2109 р., справі № 156/616/15-ц (п. 33)
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 р. у справі № 902/458/16 (провадження № 1-146гс18 зазначено, що, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує позовні вимоги про визнання недійсним договору про відчуження майна цього товариства порушенням останнім в ході статутної діяльності корпоративних прав такого учасника (акціонера), то цей спір підвідомчий господарським судам незалежно від того, чи є іншим відповідачем у справі як сторона оспорюваного договору фізична особа.
З врахуванням вищевикладеного, оскільки вказаний спір виник, у зв`язку з порушенням корпоративних прав позивачів, як учасників КС «Християнська злагода», внаслідок вчинення оспорюваних правочинів у межах господарської діяльності товариства, відтак такий спір є спором про право управління юридичною особою та підвідомчий господарським судам.
Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі.
Керуючись ст.255 ЦПК України, ст.5, 19 КАС України, суд -
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мисько Х.М.