Справа № 158/3041/21
Провадження № 2-к/0158/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці цивільну справу за клопотанням представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) - ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням до ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення (вироку) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділу у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08 серпня 2017 року про стягнення аліментів на утримання дітей та сприянні в задоволенні потреб сім`ї.

Клопотання обґрунтоване тим, що 08 серпня 2017 року районним судом в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіка Польща винесено рішення (вирок), яким присуджено ОСОБА_3 сплату, зокрема: 1) аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 в розмірі 700 злотих щомісячно та ОСОБА_5 в розмірі 500 злотих щомісячно, разом в розмірі 1200 злотих щомісячно; 2) як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату на користь ОСОБА_6 в розмірі 500 злотих щомісячно.

На момент винесення рішення (вироку) про стягнення аліментів, яке набрало законної сили 02 вересня 2017 року і дійсне до виконання на території Республіка Польща, ОСОБА_3 був неодноразово належним чином повідомлений районним судом в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіка Польща про розгляд справи, однак у судове засідання не прибув та свідомо не виконував рішення суду.

На теперішній час ОСОБА_3 проживає на території України та є громадянином України, рішення (вирок) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща, яке на території України не має законної сили, не виконує, чим порушує право дітей на належний рівень життя. Враховуючи наведене, представник просить суд визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення (вироку) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08 серпня 2017 року в справі за позовом малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представником яких є їх матір ОСОБА_7 , проти ОСОБА_8 про аліменти та сприянні в задоволенні потреб сім`ї, яке набрало законної сили 02 вересня 2017 року.

Згідно із частиною першою статті 467 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк з дати отримання даного листа подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Однак у встановлений судом строк відповідні заперечення у письмовій формі від відповідача на адресу суду не надходили.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року вищезазначене клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання представник заявника (стягувача) не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання повторно не прибув, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, жодних клопотань, заперечень до суду не подав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із частиною першою статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно із статтею 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Частиною першою статті 464 ЦПК передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частини першої статті 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно із частинами першою та другою статті 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини шостої статті 467 ЦПК України за наслідками розгляду поданих документів та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову в задоволенні з цього питання.

Підстави для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду передбачені статтею 468 ЦПК України.

Так, відповідно до вказаної статті клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

20 червня 1956 року з метою спрощення стягнення аліментів, на які особа, що перебуває на території однієї з Договірних Сторін, заявляє своє право, з іншої особи, яка підпадає під юрисдикцію іншої Договірної Сторони була підписана Конвенція про стягнення аліментів за кордоном (далі - Конвенція), яка 20 липня 2006 року була ратифікована Верховною Радою України та 19 жовтня 2006 року набула чинності для України.

Зазначена Конвенція застосовується у відносинах України з країнами, які її підписали, серед яких Польща.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2006 року №121/5 затверджено Інструкцію про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає спрощену процедуру стягнення аліментів на дитину або утримання на іншого члена сім`ї згідно з Конвенцією у відносинах з такими державами, які є її сторонами: Австралія, Алжир, Аргентина, Барбадос, Бельгія, Білорусь, Боснія і Герцеговина, Бразилія, Буркіна-Фасо, Ватикан, Великобританія, Гаїті, Гватемала, Греція, Данія, Еквадор, Естонія, Ізраїль, Ірландія, Іспанія, Італія, Кабо-Верде, Казахстан, Кіпр, Киргизстан, Колумбія, Німеччина, Ліберія, Люксембург, Македонія, Мексика, Молдова, Монако, Марокко, Нігер, Нідерланди, Нова Зеландія, Норвегія, Пакистан, Польща, Португалія, Румунія, Сейшели, Сербія, Словаччина, Словенія, Суринам, Туніс, Туреччина, Уругвай, Угорщина, Філіппіни, Фінляндія, Франція, Хорватія, Центральноафриканська Республіка, Чехія, Чилі, Швейцарія, Швеція, Шрі-Ланка (далі - Договірні Сторони).

Відповідно до пункту 15 Інструкції клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з відповідача (боржника), який проживає в Україні, оформлюється позивачем (стягувачем) або уповноваженою ним особою у письмовій формі та з урахуванням статті 394 Цивільного процесуального кодексу України і повинно містити: а) повне ім`я позивача, дату народження, громадянство, місце проживання (перебування) або місцезнаходження, місце роботи, а також ім`я й адресу законного представника позивача, а у відповідних випадках - повне ім`я і дату народження особи, на утримання якої стягуються аліменти; б) повне ім`я відповідача, дату народження, громадянство та, наскільки це відомо позивачеві, його адреси протягом останніх п`яти років, і рід занять, його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; в) мотиви подання клопотання, а також будь-яку іншу інформацію, зокрема про фінансовий та сімейний стан позивача й відповідача.

До клопотання додаються такі документи: а) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається заява; б) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); в) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; г) документ, що визначає, у якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); ґ) документ, що посвідчує повноваження представника позивача (якщо заява подається представником); д) фотокартка позивача та, по можливості, фотокартка відповідача; е) довіреність на уповноваження Міністерства юстиції України представляти інтереси стягувача у справі про стягнення аліментів.

Разом із заявою надсилається засвідчений переклад усіх матеріалів на українську мову.

Згідно із пунктом 18 Інструкції питання про стягнення аліментів або про визнання і виконання рішення про стягнення аліментів на користь особи, що проживає за кордоном, в Україні вирішується з урахуванням Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Так, судом встановлено, що рішенням (вироком) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08 серпня 2017 року в справі №ІІІ RC 53/17, присуджено ОСОБА_9 сплату: 1) аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 злотих щомісячно та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 злотих щомісячно, разом в розмірі 1200 злотих щомісячно, оплачується наперед, починаючи з 01 лютого 2017 року до 10-го дня кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки матері малолітніх ОСОБА_6 ; 2) як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату на користь ОСОБА_6 в розмірі 500 злотих щомісячно, оплачується наперед, починаючи з 01 лютого 2017 року до 10-го числа кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки уповноваженої ОСОБА_6 ; 3) на користь Державної скарбниці Районного суду Раві Мазов`єцькій суми в розмірі 1020 злотих на покриття витрат, пов`язаних з провадженням від врахованої частини позову; 4) на користь адвоката Януша Сломки суми в розмірі 2400 злотих для покриття витрат неоплаченої юридичної допомоги наданої з державного обов`язку (а.с. 21-22).

Як вбачається із вказаного рішення, воно не містить жодних відомостей про участь ОСОБА_8 у судовому провадженні про стягнення аліментів та сприянні в задоволенні потреб сім`ї.

Разом з тим, відповідно до підтвердження отримання 17 липня 2017 року поштового відправлення про виклик, зобов`язання прибути до суду, а також підтвердження отримання 16 серпня 2017 року копії рішення ОСОБА_8 було належним чином повідомлено про розгляд справи та про прийняте рішення, у зв`язку із чим останній мав можливість оскаржити або подати апеляцію на підставі неправильного встановлення обставин справи та застосування закону (а.с.30-33).

Зазначене рішення суду не оскаржувалося та вступило у законну силу 02 вересня 2017 року, рішення в частині стягнення аліментів на дітей та сприянні в задоволенні потреб сім`ї були зверненні до негайного виконання, про що зазначено у вищевказаному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає визначених статтею 268 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні клопотання та дійшов висновку, що рішення (вирок) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08 серпня 2017 року в справі №ІІІ RC 53/17 підлягає визнанню та примусовому виконанню в Україні.

Частиною восьмою статті 467 ЦПК України визначено, що якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За даними Національного банку України станом на 05 травня 2022 року офіційний курс української гривні до польського злотого складає 6,5798 гривень за 1 польський злотий.

Рішення іноземного суду про стягнення періодичних платежів може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відтак, рішення іноземного суду підлягає допущенню до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 11 листопада 2018 року.

Керуючись статтями 261, 462-468 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення (вироку) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08 серпня 2017 року в справі №ІІІ RC 53/17, яким зобов`язано ОСОБА_8 сплачувати: 1) аліменти на користь малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 4605 (чотири тисячі шістсот п`ять) гривень 86 копійок, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев`ять) гривень 90 копійок, разом в розмірі 1200 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 7895 (сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 76 копійок, оплачується наперед, починаючи з 01 лютого 2017 року до 10-го дня кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки матері малолітніх ОСОБА_6 ; 2) як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату на користь ОСОБА_6 в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев`ять) гривень 90 копійок, оплачується наперед, починаючи з 01 лютого 2017 року до 10-го числа кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки уповноваженої ОСОБА_6 .

Допустити рішення до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 11 листопада 2018 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова