Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1115/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.1984 року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори посвідчено Договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , за яким батьки позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стали власниками вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Виноградів Закарпатської області помер батько позивачки, а ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Виноградів Закарпатської області померла матір. Після смерті батьків залишилося спадкове майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 . Заповіт спадкодавцем не складався. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті батьків, позивачці було відмовлено у зв`язку з розбіжністю технічних даних житлового будинку та рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. Вважає, що вона як спадкоємець за законом, має право на набуття всіх прав, після смерті батьків, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої вимоги позивачки визнає повністю та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.06.1984 року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №1130 посвідчено Договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батьки позивачки, стали власниками вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Виноградів Закарпатської області помер батько позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.07.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Виноградів Закарпатської області померла матір позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.06.2021 року.

Після смерті батьків залишилося спадкове майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 .

До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, сарай, сарай, вбиральня, гараж, ворота, огорожа, які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 113545,00 грн.

Заповіт спадкодавцем не складався.

По справі існують інші спадкоємці, а саме син померлих, брат позивачки ОСОБА_2 , відповідач по справі, який відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь сестри, позивачки по справі.

Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за законом після смерті батьків, позивачці було відмовлено у зв`язку з розбіжністю технічних даних житлового будинку та рекомендовано звернутися у суд для визнання права власності на нерухоме майно. Позивачка не може успадкувати спадкове майно і отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Згідно довідки, виданої КП «Виноградівське РБТІ» від 10.09.2021 р. №913 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 , будівництвом завершений, його загальна площа становить 70,9 м.кв, в тому числі житлова 51,7 м.кв.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини зона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав інтересів, що підлягають захисту судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

За таких встановлених у підготовчому судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем ОСОБА_1 на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОК НОМЕР_3 , уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 , право власності в цілому на житловий будинок (загальною корисною площею 70,9 кв.м, в тому числі житловою площею 51,7 кв.м), з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко