РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

секретаря с/з Карпішиної С.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права постійного користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що в 1982 році його батько ОСОБА_3 1955 року народження, перебував в трудових відносинах з Житомирською обласною філармонією та рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 15.07.1982 року №416 «Про передачу квартир під гуртожиток» Житомирській обласній філармонії була виділена для використання під гуртожиток квартира АДРЕСА_1 . В цьому ж році батькові позивача філармонією була надана для проживання сім`ї кімната 12-б жилою площею 18,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Із 26.07.1983 року позивач та його батьки були зареєстровані у вказаній квартирі. За змістом позову, 03.03.1998 року Житомирською обласною філармонією був виданий ордер №74 на жилу площу ОСОБА_2 на право проживання із сім`єю в гуртожитку по АДРЕСА_3 загальною площею 14,6 кв.м та згідно з рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 12.03.2009 року №172 дана кімната, що була в користуванні ОСОБА_2 , виведена із числа гуртожитку та передана до житлового фонду. Позивач зазначає, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідності з рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №632 від 20.06.2018 року «Про виключення жилого приміщення з числа гуртожитків» була виключена з числа гуртожитків КП «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради кімната загальною площею 18,3 кв.м в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка була надана в 1983 році працівнику підприємства ОСОБА_3 на склад сім`ї у дві особи (позивач та його батько). Таким чином, як вказує позивач, із 21.07.2017 року за вищевказаною адресою зареєстрований лише він. Разом з тим, будь-яких правовстановлюючих документів (ордеру, договору найму, оренди, користування, свідоцтва про право власності тощо) на кімнату жилою площею 18,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , батько при житті не передавав, не знайшов їх позивач і після смерті останнього. Також відсутні особи, які б прийняли спадщину після смерті батька. У відповідності з довідкою архіву будь-які відомості про виділення батьку спірної кімнати відсутні. Позивач зазначає, що майже сорок років постійно проживає у спірній кімнаті, несе грошові витрати щодо сплати комунальних послуг та підтримання її в належному технічному стані шляхом проведення поточних ремонтів, будь-якого іншого житла у свої власності не має, проте у зв`язку з відсутністю ордера у позивача відсутні документи, які надають право законного постійного користування вищевказаною кімнатою, а також позбавляє його можливості скористатись своїм правом на приватизацію цього житла.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за ним право постійного користування кімнатою площею 18,3 кв.м в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 05.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача - Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що під час вирішення питання щодо передачі (приватизації) квартири (кімнати у гуртожитку) у власність громадян управління житлового господарства Житомирської міської ради керується низкою чинних нормативно-правових актів України, зокрема, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Пунктами 17, 18 зазначеного Положення чітко визначений перелік документів, які надає громадянин, котрий виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартири (будинку), жилого приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, при звернення в орган приватизації, зокрема, це копія ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. У позивача такий ордер відсутній, відповідно відсутні підстави для приватизації даного житла, а тому, на переконання представника відповідача, підстав для задоволення позовних вимог немає.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що з 1983 року проживав у спірній кімнаті разом з батьком, на даний час проживає у помешканні один, так як батьком помер. Жодних документів на заселення не було знайдено, вони пропали у філармонії. Прописаний у квартирі з 1996 року, має бажання приватизувати кімнату. Звертався до відділу приватизації, однак заява не була прийнята з тих підстав, що відсутній ордер на житлове приміщення.

Представник відповідача - Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника філармонії на адресу суду надійшла заява про розгляд справ у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів №416 від 15.07.1982 року «Про передачу квартир під гуртожиток» виділено в житловому будинку по АДРЕСА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 житловою площею 39,84 кв.м обласній філармонії для використання під гуртожиток.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №172 від 12.03.2009 року надано статус жилих для постійного проживання квартирам, які мали статус гуртожитків КП «Житомирська філармонія» Житомирської обласної ради, зокрема, по АДРЕСА_2 .

Зі змісту листа КВЖРЕП №1 від 19.11.2009 року слідує, що квартира АДРЕСА_5 є гуртожитком обласної філармонії з 1983 року. На підставі листа №20 від 03.03.1998 року був прописаний ОСОБА_2 та відкрито на нього особовий рахунок по оплаті за комунальні послуги. За даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , 1955 року народження, був зареєстрований з 26.07.1983 року по 25.07.1986 року, вторинно з 22.04.1988 року, ОСОБА_4 , 1957 року народження, зареєстрована з 26.07.1983 року по 09.02.2001 року, син ОСОБА_1 , 1979 року народження, отримав паспорт за місцем реєстрації батьків і був зареєстрований за даною адресою. Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №172 від 12.03.2009 року житлова кімната площею 14,6 кв.м виведена із числа гуртожитку та переведена до житлового фонду.

Факт реєстрації позивача та постійного його проживання у квартирі АДРЕСА_1 також підтверджується довідкою ПП «Житлове експлуатаційне підприємство №1 м. Житомир» від 03.11.2018 року, довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописку), довідкою ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» від 28.10.2021 року.

За даними Державного архіву Житомирської області в протоколах загальних профспілкових зборів Житомирської обласної філармонії за 1982-1983 роки рішення про виділення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не виявлено. Протоколи загальних профспілкових зборів Житомирської обласної філармонії за 1984-1985 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №632 від 20.06.2018 року «Про виключення жилого приміщення з числа гуртожитків» з урахуванням рішення №107 від 06.02.2019 року «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради» виключено з числа гуртожитків КП «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради кімнату жилою площею 18,3 кв.м у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка була надана у 1983 році працівнику підприємства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на склад сім`ї дві особи (він, син).

З наявної в матеріалах справи довідки №14 від 26.06.2018 року, виданої директором КП «КВЖРЕП №1» Житомирської міської ради, вбачається, що ордер на квартиру АДРЕСА_1 відсутній.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 ЖК України (тут і далі - в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного та громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Згідно з пунктами 1-4, 8, 12-13 частини першої статті 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства, на території району, міста, району в місті здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18); здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду; здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138); здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178).

Управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником (стаття 18 ЖК України).

Згідно з частиною третьою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

За положеннями частини першої статті 16 цього Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з підпунктом 2 пункту «а», підпунктами 5, 6, 7 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчого органу міських рад належать та делеговані, зокрема такі повноваження: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності; облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Аналіз зазначених норм Закону дає підстави для висновку про те, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад несуть також цивільно-правову відповідальність. Юридична відповідальність виконавчих органів міських громад як елемент їх правового статусу є гарантією реалізації ними своїх завдань та функцій, основою контролю за їхньою діяльністю.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад мають усі ознаки самостійно структурованих органів місцевого самоврядування. Вони є юридичними особами, наділеними виконавчо-розпорядчими функціями і повноваженнями, від свого імені видають нормативно-правові акти, які є обов`язковими для виконання на території відповідної ради. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад відповідальні та підзвітні перед відповідною радою. Вони не можуть самостійно здійснювати державно-владні повноваження, оскільки не належать до органів виконавчої влади, проте відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад здійснюють надані Законом (делеговані) повноваження органів виконавчої влади; з цих питань вони підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Фізичні і юридичні особи, за змістом частини другої статті 48 ЦПК України, можуть бути позивачем і відповідачем, тобто є сторонами.

У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів.

Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб`єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.

При цьому обов`язок визначати суб`єктний склад спору покладено на позивача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Відповідно до частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суду слід відмовляти у задоволенні позову.

З огляду на зазначене, суд вважає, що спосіб захисту порушеного права обирає позивач, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який подає клопотання, в якому повинен обґрунтувати необхідність такої заміни, а саме чому: первісний відповідач є неналежним і хто є належним відповідачем, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач.

Виходячи зі змісту та підстав заявлених позовних вимог у цій справі, гр. ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання права постійного користування житловим приміщенням до Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради, КП «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради, які є неналежними відповідачами, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому позивач не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до належного відповідача.

Подібний висновок містяться у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №457/821/20.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 48, 51, 76-81, 89, 263-265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - 1: Територіальна громада м. Житомира в особі Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2.

Відповідач - 2: Комунальне підприємство «Житомирська обласна філармонія ім. С. Ріхтера» Житомирської обласної ради, адреса: м. Житомир, вул. Пушкінська, 26.

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя