У Х В А Л А
іменем України
Справа №377/100/22
Провадження №2-к/377/1/22
03 травня 2022 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Железнодорожному району м. Гомеля про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яке надійшло з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -
07 лютого 2022 року до суду від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Железнодорожному району м. Гомеля про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року, в якому просить, посилаючись на Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року в частині стягнення державного мита в бюджет Республіки Білорусь в сумі 77 рублів 43 копійки Національного Банку Республіки Білорусь з ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 13 квітня 2022 року було призначене судове засідання на 03 травня 2022 року.
Боржник ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив клопотання розглядати за його відсутності, проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.
Згідно з частиною 5 статті 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Железнодорожному району м. Гомеля підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14 грудня 2020 року суд Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь виніс рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця а.м. Нова Гута, Гомельського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, в розмірі 33 % заробітку та (чи) інших доходів щомісячно, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на одну особу, починаючи з 20.09.2019 року і продовжуючи до повноліття дітей. Цим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 77 рублів 43 копійки.
Згідно довідки суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь, рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року у цивільній справі № 2-219/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, набрало законної сили 30 грудня 2020 року та підлягає виконанню. Громадянин ОСОБА_1 був своєчасно і в належній формі повідомлений про час та місце судового засідання у відповідності з нормами Цивільно-процесуального кодексу Республіки Білорусь, про що в матеріалах справи містяться підтверджуючі документи, зокрема, до клопотання долучено копію підтвердження про вручення документів, повідомлення про дату і час судового засідання ОСОБА_1 Славутицьким міським судом Київської області. ОСОБА_1 , будучи опитаним компетентним судом України, позовні вимоги визнав повністю. Вищевказане рішення суду не виконувалось на території Республіки Білорусь у зв`язку з тим, що боржник постійно проживає на території України.
Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Визнання та виконання зазначеного рішення суду передбачено Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладену у м. Мінську 22 січня 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року.
Статтею 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної у м. Мінську 22 січня 1993 року, передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.
Згідно з частиною 4 статті 54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної у м. Мінську 22 січня 1993 року, суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.
За змістом частини 1 статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Відповідно до частини 1 статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.
З матеріалів, доданих до клопотання та копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виданого 20 листопада 1999 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області, вбачається, що місце проживання боржника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною 1 статті 463 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.
Відповідно до частини 2 статті 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що воно відповідає вимогам, передбаченим статті 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану в м. Мінську 22.01.1993 року, а також вимогам статті 466 ЦПК України.
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24.12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами-учасницями відповідних міжнародних договорів.
Відповідно до частини 6 статті 467 ЦПК України, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання. Копія ухвали надсилається судом сторонам у триденний строк з дня постановлення ухвали.
Як вбачається з частини 8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
Національним банком України станом на 03.05.2022 року встановлено офіційний курс гривні щодо іноземної валюти білоруського рубля і становить за 1 білоруський рубль 10,6335 гривень.
Таким чином, станом на 03 травня 2022 року з боржника підлягає стягненню в бюджет Республіки Білорусь державне мито в розмірі 823 гривні 35 копійок.
Враховуючи, що при розгляді даного клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, передбачені статтею 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану в м. Мінську 22.01.1993 року та статтею 468 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь на території України, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України в частині стягнення з боржника державного мита в бюджет Республіки Білорусь.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 462, 464, 466-467 ЦПК України, -
Клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Железнодорожному району м. Гомеля задовольнити.
Визнати на території України рішення Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року у цивільній справі № 2-219/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення з ОСОБА_1 в бюджет Республіки Білорусь державного мита в розмірі 823 гривні 35 копійок.
Надати дозвіл на примусове виконання рішення Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 грудня 2020 року у цивільній справі № 2-219/2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення з ОСОБА_1 в бюджет Республіки Білорусь державного мита в розмірі 823 гривні 35 копійок.
На підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею чинності, видати виконавчий лист, який надіслати на виконання в порядку, встановленому законом.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 03 травня 2022 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька