РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 травня 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Голівщук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстровані його сестра ОСОБА_2 , його племінники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , його колишня дружина ОСОБА_5 . Однак з 2019р. вказані особи в квартирі не проживають, станом квартири не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, їх майна в квартирі немає. Перешкод у користуванні житлом їм не чинилось. Реєстрація відповідачів в його квартирі носить формальний характер і тягне надмірні для нього витрати з утримання квартири та оплати житлово-комунальних послуг, чим йому чиняться перешкоди в здійсненні права власності.

Просить усунути йому перешкоди в користуванні зазначеною квартирою та визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житлом.

Ухвалою суду від 01.11.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

17.11.2021р. до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району Дитяткової А.Г., в яких вона зазначила, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2020р. неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, були відібрані у матері ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав, після чого дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, їх було влаштовано до навчальних закладів на повне державне утримання і за розпорядженнями голови РА ЗМР по Хортицькому району було збережено право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2021р. ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . На даний час ОСОБА_4 навчається в ДНЗ «Запорізький професійний ліцей сервісу». Вказаний навчальний заклад відповідно до ст.66 ЦК України є піклувальником дитини і відповідно повинен представляти його інтереси в суді. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, є чинним розпорядження голови РА ЗМР по Хортицькому району про збереження його право користування спірною квартирою, підстав для визнання його таким, що втратив право користування вказаною квартирою немає. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

16.12.2021р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району Дитяткової А.Г., в яких вона зазначила, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, на даний час є студентом ВСП «Запорізький гідроенергетичний фаховий коледж Запорізького національного університету» та проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Неповнолітній відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в ДНЗ «Запорізький професійний ліцей сервісу» та мешкає в гуртожитку закладу за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває на повному державному забезпеченні.

Ухвалою суду від 13.01.2022р. залучено до участі у цій справі ДНЗ «Запорізький професійний ліцей сервісу» як законного представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неповнолітній ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, відзиву на позов чи зустрічного позову не подали.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачів в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 30.10.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО Корнієнко Я.С., реєстровий №1843, є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстровані його сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , племінники ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Акту, складеного 20.09.2021р. мешканцями будинку АДРЕСА_4 , підписи яких посвідчено головою ЖБК «Трансформаторщик-10», відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в зазначеній квартирі фактично не проживає з 2019р. по т.ч.

Також встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.02.2022р. (справа №2/337/734/2022, ЄУН 337/183/22), яке набрало законної сили 17.03.2022р., шлюб між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_8 (відповідачка) розірваний.

Вказаним рішенням встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2019р.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2020р. (справа №2/337/77/2020, ЄУН 337/2929/19), яке набрало законної сили 06.03.2020р., неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були відібрані у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав (арк..51-55).

Рішенням виконкому Запорізької міської ради №116/8 від 24.03.2020р. неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (арк..56).

Рішенням виконкому Запорізької міської ради №167/24 від 30.04.2020р. неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , влаштовано на повне державне утримання до КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР терміном на один календарний рік (арк..57).

Рішенням виконкому Запорізької міської ради №167/25 від 30.04.2020р. неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано на повне державне утримання до КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР терміном на один календарний рік (арк..34).

Розпорядженням голови РА ЗМР по Хортицькому району №124р від 06.04.2020р. за неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збережено право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 (арк..35).

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2021р. (справа №2/337/1303/2021, ЄУН 337/2044/21), яке набрало законної сили 15.07.2021р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк..59-60).

За наявною інформацією неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.05.2020р. до 31.08.2021р. навчався та проживав в КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, з 01.09.2021р. навчається в ДНЗ «Запорізький професійний ліцей сервісу», термін закінчення навчання 08.02.2023р., перебуває на повному державному утриманні, мешкає в гуртожитку закладу за адресою: АДРЕСА_3 , (арк..36,37,63).

Згідно листа ВСП «Запорізький гідроенергетичний фаховий коледж Запорізького національного університету» від 26.11.2021р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21.09.2021р. є студентом 3 курсу відділення економіки та інформаційних технологій спеціальності «Облік та оподаткування», термін закінчення навчання 30.06.2022р., знаходиться на повному державному утриманні, проживає без реєстрації в гуртожитку коледжу за адресою: АДРЕСА_2 (арк..62).

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Аналогічні положення закріплені в ст. 319,321 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.47 Конституції України та ст.1,9 ЖК України гарантує громадянам право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.4,5 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст.379,383 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст.29 ЦК України).

Згідно з п.3 ч.1 ст.247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Ч.1,3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства», ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», також визначено, що діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. У разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи членами сім`ї власника - позивача ОСОБА_1 , не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад один рік (з 2019р.), їх майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачують, що підтверджується актом житлового органу.

Жодних обставин, які б свідчили про те, що позивач чинив відповідачам перешкоди в користуванні житлом, судом не встановлено.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, відзиву на позов або зустрічного позову не подали, і жодним чином доводи позивача, якими він обґрунтував свій позов, не спростували.

При цьому, суд враховує, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі розпорядження органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району 05.09.2018р. були відібрані у матері ОСОБА_2 та влаштовані на повне державне забезпечення у відповідний навчальний заклад як діти, позбавлені батьківського піклування. В подальшому судом було прийнято рішення про відібрання їх у матері без позбавлення батьківських прав та потім про позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .

Отже, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично вибули із спірної квартири в вересні 2018р. у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків їх матір`ю ОСОБА_2 ..

Однак 26.03.2021р. відповідач ОСОБА_3 досяг повноліття, продовжує навчатися в державному навчальному закладі та проживає в його гуртожитку.

Разом з тим, жодних відомостей про те, що після досягнення свого повноліття та набуття повної цивільної дієздатності, маючи право вільно обирати місце свого проживання, відповідач ОСОБА_3 звертався до позивача чи інших будь-яких уповноважених органів з приводу реалізації права користування спірним житлом, що йому чинились перешкоди в цьому, у суду немає. Доказів поважності причин непроживання відповідача ОСОБА_3 після досягнення повноліття в спірному житлі суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чинять позивачу ОСОБА_1 перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належною йому на праві власністю квартирою, оскільки не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялися, оплату за комунальні послуги не здійснюють, у зв`язку з чим позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати житлово-комунальних послуг за зареєстрованих осіб.

За таких обставин суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивача ОСОБА_1 шляхом визнання відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

У зв`язку з цим позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Щодо вимог до відповідача ОСОБА_4 , то суд враховує, що останній на даний час є ще неповнолітнім, навчається в державному навчальному закладі, який здійснює функції його піклувальника, дитина перебуває на повному державному забезпеченні та проживає в гуртожитку цього закладу.

При цьому, за рішенням органу опіки та піклування за неповнолітнім ОСОБА_4 відповідно до положень ст.247 СК України збережено право користування спірною квартирою, де він проживав до відібрання та позбавлення батьківських прав його матері ОСОБА_2 . Таке рішення не скасовано і є чинним.

Незважаючи на те, що неповнолітня особа після досягнення 14 років має право самостійно вільно обирати місце свого проживання, але враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування і перебуває під піклуванням державного навчального закладу, лише після досягнення повноліття зможе остаточно визначитись із реалізацією своїх житлових прав, суд вважає, що причини його не проживання в спірній квартирі, на даний час є поважними, що виключає визнання його таким, що втратив право користування житлом.

В даному випадку суд розцінює збереження за неповнолітнім ОСОБА_4 права користування спірним житлом як законне, обґрунтоване, справедливе обмеження позивача ОСОБА_1 у вільному користуванні та розпорядженні належною йому на праві власності квартирою.

У зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог до неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15,16,319,321,383,405 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.05.2022р.

Суддя Н.А. Мурашова

05.05.2022