Справа №278/4248/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусская лесная компания» про визнання рішення іноземного суду і надання дозволу на його виконання на території України щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтвуд» заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Житомирського районного суду Житомирської області надійшло вище вказане клопотання, у якому заявник просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Економічного суду міста Мінська від 10.08.2021 року по справі № 155ЭИП211038 в частині стягнення з ТОВ «Вайтвуд» на користь ВАТ «Белорусская лесная компания» заборгованості на загальну суму 6686,19 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Дубовік О. М. (а.с. 25).

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України боржнику ТОВ «Вайтвуд» направлено повідомлення про надходження вказаного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти клопотання (а.с. 27).

Боржником було отримано повідомлення та копію клопотання з доданими до нього документами, що підтверджується трекінгом «Укрпошта» (а.с. 30), однак протягом місячного строку заперечень на клопотання від боржника до суду не надійшло.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року клопотання призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с. 33).

У судове засідання представники сторін не з`явились.

Представник боржника засобами електронного зв`язку надіслав заперечення на клопотання, де просить суд відмовити у задоволенні такого клопотання про визнання рішення та його виконання (а.с. 43-45). В обгрунтування зазначає, що право власності є складовою публічного порядку України, враховуючи, що захист права власності передбачений законодавством України, а захист цього права закріплений на конституційному рівні, однозначно випливає, що подібні рішення іноземних судів не повинні бути визнанні в Україні, відповідно, і не повинні виконуватись. Окрім того, рішення іноземного суду, не підтверджене українським судом, також не повинно виконуватись, з огляду на п. 1 ст. 14 Закону України «Про міжнародне приватне право» та п. 7 ч. 2 ст. 468 ЦПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України суд здійснює розгляд клопотання без участі представників сторін у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

З причини неналежного виконання ТОВ " Вайтвуд" вимог договору №701/12-19, укладеного між ТОВ "Вайтвуд", як покупцем, та ВАТ "Белорусская лесная компанія", як продавцем (а.с. 13-16), в частині оплати товару, останнє вимушено було звернутись до Економічного суду міста Мінська за захистом порушених прав. Дане звернення з позовом регламентовано п. 7.2. розділу 7 вказаного договору (а.с. 15). Судом встановлено, що рішенням Економічного суду міста Мінська від 10.08.2021 року по справі № 155ЭИП211038 стягнуто з ТОВ «Вайтвуд» на користь ВАТ «Белорусская лесная компанія» 3209,30 доларів США заборгованості, 3158,50 доларів США пені, 801,26 білоруських рублів у відшкодування витрат по сплаті державного мита (а.с. 4-6).

01.09.2021 року Економічний суд міста Мінська на виконання рішення від 10.08.2021 року по справі № 155ЭИП211038, яке набрало законної сили 01.09.2021 року, видав виконавчий документ - судовий наказ (а.с. 8).

Згідно довідки Економічного суду міста Мінська № 155ЭИП211038/66931 від 24.09.2021 року (а.с. 7) рішення Економічного суду міста Мінська від 10.08.2021 року по справі № 155ЭИП211038 набуло законної сили 01.09.2021 року та підлягає виконанню; ТОВ «Вайтвуд» не приймало участі в процесі, хоча було своєчасно і у належній формі повідомлене про час і місце судового рогляду.

Заявником надано докази щодо належного та вчасного повідомлення боржника - ТОВ "Вайтвуд" про розгляд справи №155ЭИП211038 Економічним судом міста Мінська (а.с. 9-12).

За змістом ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Вайтвуд» знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Кодня, вул. Гонти, 1 (а.с. 26).

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року (дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992 року).

Згідно з ст. 7 цієї Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Згідно зі ст. 9 вказаної Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопотується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Статтею 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року передбачені умови відмови у видачі дозволу на примусове виконання рішення суду. У визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили; б) відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду; в) у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по даній справі; г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи; д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності; е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Судом не виявлено обставин для відмови у визнанні та виконання згаданого рішення, що передбачені: ст. 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст. 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року та ст. 468 ЦПК України. В свою чергу боржником - ТОВ "Вайтвуд" не надано належних доказів, що виконання рішення на користь юридичної особи ВАТ «Белорусская лесная компания» буде безпосередньо загрожувати інтересам України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення підлягає примусовому виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 статті 467 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За офіційним курсом Національного Банку України станом на 04.05.2022 року 1 долар США складає 29,2549 гривень, 1 білоруський рубль складає 10,6335 гривень (а.с. 49).

Таким чином, суд визначає суму стягнення в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, що становить 93887,75 грн заборгованості (3209,30 доларів США * 29,2549 гривень), пені у сумі 92401,60 гривень (3158,50 доларів США * 29,2549 гривень) та витрат по сплаті державного мита у сумі 8520,20 гривень (801,26 білоруських рублів * 10,6335 гривень).

Керуючись положеннями Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ст. ст. 462-469 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусская лесная компания» про визнання рішення іноземного суду і надання дозволу на його виконання на території України - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Економічного суду міста Мінська від 10.08.2021 року, яке ухвалено у справі № 155ЭИП211038, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтвуд», (місцезнаходження юридичноі особи: Житомирська область, Житомирський район, с. Кодня, вул. Гонти, 1, код ЭДРПОУ 41011218) на користь Відкритого акціонерного товариства «Белорусская лесная компания» (місцезнаходження юридичної особи: Республіка Білорусь, місто Мінськ, вул. Домбровська, 9, офіс 5.3.3; номер в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб та індивідуальних підприємців 190119648) заборгованості у сумі 93887,75 гривень, пені у сумі 92401,60 грн та витрат по сплаті державного мита 8520,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.05.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік