БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/521/22
Провадження № 2/497/319/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з названим позовом та просять постановити рішення, яким:

1. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 :

- на 1/7 частину як за членом колишнього колгоспного двору;

- на 1/7 частину як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- на 2/7 частини як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору;

3. Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору;

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , за типом відносився до суспільної групи колгоспного двору та в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 1930 року народження, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . А відтак, вказане домоволодіння належало їм усім в рівних частках, тобто кожному по 1/7 частці.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Болградської міської ради Одеської області від 03 лютого та 14 лютого 2022 року № 63231146, № 63226820 та 63433877 позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як заявниками не було подано всіх необхідних для державної реєстрації документів, зокрема документи, що підтверджують набуття заявниками права власності на вищезазначене майно.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, яку фактично прийняв син померлого ОСОБА_5 (його батько) - спадкоємець першої черги за законом, у зв`язку чим йому стало належати 2/7 частини вище названого будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. Нотаріально факт прийняття спадщини не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на 2/7 частини цього ж житлового будинку, яку фактично прийняли спадкоємці за законом першої черги: дружина померлого ОСОБА_6 та він, позивач ОСОБА_1 - син померлого. Кожний з них успадкував по 1/7 частини вище названого будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, у зв`язку чим їм стало належати по 2/7 частини вищеназваного будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. Нотаріально факт прийняття спадщини не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на 2/7 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, яку фактично прийняв спадкоємець за законом першої черги - він позивач ОСОБА_1 , як син померлої. У зв`язку чим йому стало належати 3/7 частини вище названого будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. Нотаріально факт прийняття спадщини він, позивач ОСОБА_1 , оформити не може у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями на ім`я спадкодавців.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 18 березня 2022 року йому, позивачу ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті батьків, в зв`язку з відсутністю на це нерухоме майно правовстановлюючих документів.

Таким чином, він, позивач ОСОБА_1 , не може зареєструвати своє право власності, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На день смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Таким чином, він, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його батьків.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.03.2022 року відкрито провадження та призначено до підготовчого розгляду на 01.04.2022 року (а.с.47-48), про що повідомлено сторін по справі (а.с.49, 50).

Цією ж ухвалою суд витребував докази з Арцизької районної державної нотаріальної контори в Одеській області та Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. (а.с.51).

28.03.2022 року судом отримано відповідь Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б., в тому числі повідомлення, що спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_6 передана для подальшого зберігання до Одеського обласного нотаріального архіву (а.с.52-57).

Ухвалою суду від 01.04.2022 року підготовче засідання відкладено на 28.04.2022 року та витребувано копію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_6 з Одеського обласного нотаріального архіву (а.с.59-60, 62, 63).

18.04.2022 року Одеським державним нотаріальним архівом на електронну пошту суду надіслано копію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_6 (а.с.75-87).

В підготовче засідання 28.04.2022 року:

Позивачі не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.61, 64). Подали заяви кожен окремо про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с.65, 69, 88).

Представник відповідача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.61, 63).

На адресу суду за підписом голови Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області надіслано заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, та розгляд справи без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.58).

Третя особа ОСОБА_4 сповіщена належним чином, до суду не прибула, однак надіслала заяву про відсутність заперечень щодо позовних вимог позивачів, та розгляд справи у її відсутність (а.с.89).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Щодо визнання права власності як за членами колгоспного двору.

Згідно?зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу?ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією??і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: 1) голова домоволодіння - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (померлий - ІНФОРМАЦІЯ_10 ); 2) син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (померлий - ІНФОРМАЦІЯ_2 ); 3) невістка - ОСОБА_6 , 1929 року народження (померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 ); 4) онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; 5) дружина онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; 6) правнучка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; 7) правнук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї за №625, яка видана 14.12.2021 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.33).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час? законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.?

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР).?

Положеннями пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

В силу зазначених вимог, позивачі та померлі фактично є власниками зазначеного домоволодіння в рівних частках як члени колгоспного двору.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі мали намір зареєструвати право власності на свої частки зазначеного домоволодіння, однак державний реєстратор відмовив їм, позивачам у реєстрації права власності в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують набуття позивачами права власності на частки житлового будинку за названою адресою (а.с.41-43).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із подальшими змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 18 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.9 Порядку … разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

У відповідності з п.п.23, 24 Порядку … за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

За результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб`єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника). На заяві, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником у довільній формі зазначаються відомості про отримання документів у повному обсязі та проставляється власний підпис.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком … (п.40).

Так, згідно п.42 Порядку ... для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Разом з цим, п.43 Порядку … визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з по господарської книги;

2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Враховуючи наявність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тобто позивачі реалізував своє право на захист в позасудовому порядку, внаслідок чого звернулися з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі будучи власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть зареєструвати право власності в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються їх права як власників, що підлягають захисту в судовому порядку.

З цих підстав, суд дійшов до висновку, що всі члени колгоспного двору володіли домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках, тобто кожний з них по 1/7 частці: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (померлий - ІНФОРМАЦІЯ_10 ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (померлий - ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_6 , 1929 року народження (померла - ІНФОРМАЦІЯ_3 ); онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; дружина онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ; правнучка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ; правнук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.33).

А відтак вимоги позивачів в цій частині є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 22 лютого 2000 року (а.с.19).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є його син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Болградським районним бюро ЗАГС від 07.06.1950 року (а.с.13), який прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки спільно проживав зі спадкодавцем на момент смерті в спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї за №94 виданою 01.03.2022 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.35).

За повідомленням Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області від 25.03.2022 року та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_7 - не заводилася, тобто ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори не звертався (а.с.56-57).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 07.05.1998 року, актовий запис №21 (а.с.20).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є:

-дружина ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим Болградський райбюро ЗАГС від 19.11.1959 року, актовий запис №25 (а.с.13);

-син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 19.11.1959 року (а.с.14).

Спадкоємці прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, оскільки сумісно проживали зі спадкодавцем на момент смерті останнього в спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї за №95 виданою 01.03.2022 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.38).

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області 06.07.2000 року, актовий запис №54 (а.с.21).

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої окрім іншого майна також входить 2/7 часки (1/7 + 1/7) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За час свого життя ОСОБА_6 склала заповіт 23.02.2000 року, який був посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №109. Згідно цього заповіту ОСОБА_6 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося, і в чому б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на, що вона буде мати право - ОСОБА_1 (а.с.79).

17.03.2005 року за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_6 № 167/05 (а.с.75-87) та 17.03.2005 року Державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на півтора сертифіката на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» (а.с.85), зареєстроване в реєстрі №1284.

Однак, приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєва В.Б. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на зазначене нерухоме майно (а.с.44).

На підставі рішення Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.01.2020 року за №6, житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 було присвоєно відповідну поштову адресу (а.с.32).

Як встановлено судом, спадщина відкрилася в момент смерті кожного з померлих:

- ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

- ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

- ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

тобто в період чинності?ЦК УРСР?в редакції 1963 року.

Статтею 12?Закону України «Про власність»?однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно?зі ст.548 ЦК УРСР?для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями?ст.549 ЦК УРСР?визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини

Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з пунктом 16?постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей?526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Таким чином, суд врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, дійшов висновку, що ОСОБА_5 проживаючи разом зі спадкодавцем з ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживаючи разом із спадкодавцем ОСОБА_5 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час їх смерті (а.с.34), фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Аналогічно, і спадкоємець ОСОБА_1 проживаючи разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 в одному і тому ж домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час її смерті (а.с.34), фактично прийняв спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.524 ЦК УРСР).

Згідно зі?ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

А відтак, ОСОБА_5 як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_6 - дружина та ОСОБА_1 - син прийняли фактично спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка (батька) ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Таким правом скористалася спадкодавець ОСОБА_6 , та залишила заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_1 , та відповідно спадкоємець ОСОБА_1 реалізував своє право на вказану спадщину, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.75-87).

А відтак, позивач ОСОБА_10 є таким, що прийняв спадщину після смерті своїх батьків і успадкував 1/7 частину домоволодіння як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 2/7 частини домоволодіння як спадкоємць за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в порядку спадкування - набув право на це майно, тобто на 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачкою відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про визнання права власності як за членами колгоспного двору, так і в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.328, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.4, 10, 13, 76-83, 95, 229, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293-294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 04 квітня 2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 , право власності:

- на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору;

- на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- на 2/7 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_9 , виданий 14.05.2018 року органом №5129, РНОКПП: НОМЕР_10 , право власності на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_11 виданий 16.10.2018 року органом №5129, РНОКПП: НОМЕР_12 , право власності на 1/7 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева