Справа №760/8307/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сервіс Ван», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, з урахуванням зміни предмету позову, просив стягнути з ТОВ «Сервіс Ван» на свою користь матеріальну шкоду в сумі 14208,51 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та судові витрати в сумі 11816,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому як власнику автомобіля марки Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , у результаті скоєної ДТП, яка відбулася 12.01.2021 року у м. Києві по Повітрофлотському проспекту 66, за вини водія вантажного автотранспортного засобу марки RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , спричинено матеріальну шкоду у сумі - 14 208,51 грн.

Вина водія вантажного автомобіля RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , визнана постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.02.2021 року.

У ході судового розгляду під час допиту ОСОБА_2 встановлено, що останній офіційно перебуває у трудових відносинах та працює водієм на ТОВ «Сервіс Ван», а 21.01.2021 року виконував свої обов`язки водія щодо перевезення товару на вантажному транспортному засобі «Renault Premium 440.18DXI», під час виконання яких і потрапив у ДТП із автомобілем марки Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Крім того, згідно полісу АТ «СГ «ТАС» № АР/8588986 від 08.09.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на «Renault Premium 440.18DXI», 2006 року випуску, днз НОМЕР_2 , даний автомобіль застрахований саме юридичною особою ТОВ «Сервіс Ван» (), який використовує підприємство у своїй господарській діяльності, при цьому власником авто є засновник підприємства ОСОБА_3 .

Згідно звіту № 04-D/83/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 31.02.2021 року, вартість матеріального збитки, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на 12.01.2021 року складала 50 582,24 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали.

Разом з тим, реальні, понесені позивачем збитки щодо відновлювальних робіт по ремонту автомобіля позивача Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , після зазначеної вище ДТП становлять - 52653,04 грн., що підтверджується відповідними платіжними та іншими документам.

Відповідно до полісу АТ «СГ «ТАС» № АР/8588986 від 08.09.2020 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на «Renault Premium 440.18DXI», 2006 року випуску, днз НОМЕР_2 , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130000 грн., розмір франшизи - 2500 грн.

АТ «СГ «ТАС» 25.03.2021 року позивачу була сплачена сума страхового відшкодування в сумі 40944,53 грн.

Таким чином, сума, спричинених позивачу матеріальних збитків, яка повинна позивачу бути відшкодована ТОВ «Сервіс Ван» складає: 14208,51 грн. (сума відновлювального ремонту (фактичний (реальний) розмір матеріальної шкоди): 52653,04 грн. - сума отриманого страхового відшкодування: 40944,53 грн. + сума франшизи: 2500,00 грн.).

Крім матеріальної шкоди позивачу також завдано моральних страждань, які полягали в тому, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди спричинено безумовно негативний вплив на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, позбавленням можливості реалізації споживчих властивостей автомобіля для задоволення власних потреб та потреб сім`ї, у тому числі здійснення перевезення малолітнього сина до дошкільного закладу навчання та різноманітних розвиваючих гуртків, що призвело до докладання додаткових зусиль та засобів для організації повсякденного життя та спричинено незручності та порушено нормальні життєві стосунки, пов`язані із зверненням до страхової компанії, підготовкою та участю у судовому засіданні щодо розгляду адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 .

Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 10000,00 грн.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.04.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

15.06.2021 року від представника відповідача ТОВ «Сервіс Ван» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем надано розрахунок заподіяних збитків за результатами ДТП, яка сталася 12.01.2021 року, на суму 52653,04 гривень. В той же час належними документами (фіскальними та товарними чеками) витрати підтверджені тільки на суму 38512,00 грн., що покривається сумою виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС».

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

15.06.2021 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що за шкоду, як матеріальну так і моральну, відповідає володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Крім того, вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, необхідно виходити з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач та яка ним не доведена.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

05.07.2021 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову в якій він просив стягнути матеріальну та моральну шкоду саме з ТОВ «Сервіс Ван».

03.08.2021 року від представника відповідача ТОВ «Сервіс Ван» надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову у якому він просив у задоволенні позову відмовити зазначаючи аналогічні підстави для відмови, що викладені у відзиві від 15.06.2021 року.

Від третіх осіб пояснення не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 12.01.2021 року у м. Києві по проспекту Повітрофлотському, 66 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 та вантажного автотранспортного засобу марки RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ,

Вина водія вантажного автомобіля RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , визнана постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача «Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сервіс Ван» та працював на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується наказом ТОВ «Сервіс Ван» №6-к/2020 від 08.09.2020 року.

Наказом від 08.01.2022 року №2 ОСОБА_2 відправлено у відрядження на п`ять днів, а відтак 12.01.2021 року, на момент ДТП, ОСОБА_2 виконував свої трудові обов`язки щодо перевезення товару.

Згідно звіту № 04-D/83/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 31.02.2021 року, вартість матеріального збитки, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на 12.01.2021 року складала 50582,24 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали.

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

Відповідно до полісу АТ «СГ «ТАС» № АР/8588986 від 08.09.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Сервіс Ван» була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130000,00 грн., розмір франшизи - 2500,00 грн.

25.03.2021 року страховою компанією було виплачено позивачу 40944,53 грн.

Разом з тим, як зазначає позивач, реальні, понесені ним збитки щодо відновлювальних робіт по ремонту автомобіля Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , після зазначеної вище ДТП становлять - 52653,04 грн., та вказаної страхової виплати недостатньо, у зв`язку з чим просив стягнути з ТОВ «Сервіс Ван» 14208,51 грн.

Представник ТОВ «Сервіс Ван» заперечуючи проти вимог позивача зазначив, що сума у розмірі 52653,04 грн. є недоведеною.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача ТОВ «Сервіс Ван», оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: актом на виконання роботи №549 від 25.01.0202 року, фіскальним чеком № від 08.02.2021 року (проведено кузовний ремонт автомобіля) на суму 29875,00 грн.; нарядом-замовлення №432 від 20.01.2021 року, фіскальним чеком №СТО0002802 від 28.01.2021 року (проведено ремонт ходової частини автомобіля) на суму 1725,00 грн.; актом виконаних робіт №305 від 15.01.2021 року, фіскальним чеком №СТО0002641 від 15.01.2021 року (проведено діагностику автомобіля) на суму 400,00 грн.

Для проведення вказаних робіт позивачем були придбані наступні деталі: шина Goodyear UltraGrip Ice 2 (товарний чек №5305839 від 13.01.2021 року на суму 3150,00 грн.); кліпса підкрилка (акт на виконання робіт №549 від 25.01.2021 року, фіскальний чек № від 08.02.2021 року); важіль передньої підвіски нижній правий, тяга кермова, рульовий наконечник (наряд-замовлення №432 від 20.01.2021 року, фіскальний чек №СТО0002802 від 28.01.2021 року на суму 3252,00 грн.); автозапчастина №663113Х000-крило ліве (видаткова накладна №293 від 20.01.2021 року на суму 4678,00 грн.); бампер Тайвань пер. Елантра МД 13-16 рестайлінг (видаткова накладна №2514 від 19.01.2021 року на суму 3500,00 грн.); автозапчастина №922013Х210 - ліва фара (видаткова накладна №294 від 20.01.2021 року на суму 978,04 грн.); підкрилок передній правий №86812-3Х700 (рахунок на оплату по замовленню №4660 від 26.01.2021 року на суму 714,00 грн.); підкрилок передній лівий №86811-3Х700 (рахунок на оплату по замовленню №4660 від 26.01.2021 року на суму 721,00 грн.); ліве дзеркало (документ на переказ готівки в гривні № від 29.01.2021 року (скріншот мобільного додатку ПУМБ від 28.01.2021 року, скріншот переписки із продавцем у мобільному додатку Viber на суму 3550,00 грн.).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено вартість матеріального збитку завданого його автомобілю Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 12.01.2021 року.

В свою чергу, відповідач клопотання про призначення судової експертизи не заявляв та доказів на спростування вартості відновлювальних робіт автомобіля Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 не надав.

Встановлено, що сума страхового відшкодування, що виплачена ПрАТ «СГ «ТАС» є недостатньою, у зв`язку з чим, на підставі ст. 1172 ЦК України, позивач просив стягнути з ТОВ «Сервіс Ван» різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою завданої матеріальної шкоди, яка становить 14208,51 грн. (52653,04 грн. - 40944,53 грн. + 2500,00 грн. франшиза), на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки шкода завдана водієм ОСОБА_2 , який працює водієм вантажного автотранспортного засобу марки RENAULT PREMIUM 440.18DXI, днз НОМЕР_2 , що використовується в господарській діяльності ТОВ «Сервіс Ван» та ОСОБА_2 було скоєно ДТП під час виконання своїх трудових обов`язків, суд приходить до висновку, що завдана матеріальна шкода позивачу повинна бути відшкодована саме відповідачем ТОВ «Сервіс Ван», який в подальшому має право зворотної вимоги до особи, що винна у ДТП.

На підставі викладеного з відповідача ТОВ «Сервіс Ван» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 14208,51 грн.

Що стосується посилань представника відповідача на те, що франшиза не входить до складу матеріального збитку, то суд не приймає їх до уваги, оскільки згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Сервіс Ван» моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., то згідно до ч. 1, 2 п. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивач зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. Він перебував у пригніченому стані, відчував певний емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю проведення оцінки пошкодженого автомобілю, його ремонтом і відшуканню грошових коштів на це, позбавлений можливості використовувати пошкоджений автомобіль та вимушений був користуватися послугами таксі для пересування, звертатися до страхової компанії за страховою виплатою, звертатися до суду з позовною заявою.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує, що позивачу, як власниці транспортного засобу, який потрапив з вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортну пригоду завдано моральної шкоди, пов`язаної з душевними стражданнями з приводу пошкодження його майна - автомобіля Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , з необхідністю звертатися до страхової компанії, суду, що спричинило незручності у його житті та порушило нормальні життєві стосунки.

Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 10000,00 гривень є надто завищеним. Суд враховує що тяжких наслідків для позивача не настало, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди в сумі 2500,00 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим, і стягує зазначену суму на користь позивача з відповідача ТОВ «Сервіс Ван».

Позивач також просив стягнути з відповідача ТОВ «Сервіс Ван» витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., на що слід зазначити.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідачем на підтвердження надання йому правничої допомоги на суму 10000,00 грн., надано копію договору (угоди) №13 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.03.2021 року, укладений між адвокатом Свитка А.С. та Трохименко О.О., копію додатку №1 до договору (угоди) №13 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.03.2021 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1252, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Свитка А.С., копія квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 28.03.2021 року на суму 10000,00 грн.

Конституцією України кожному надано право на професійну правничу допомогу. Держава гарантує можливість отримати кваліфіковану допомогу в необхідному обсязі та формах.

В процесі реалізації свого права на правничу допомогу учасники судового розгляду, як правило, несуть відповідні витрати на послуги професійних представників - адвокатів. Витрати на професійну правничу допомогу входять до складу витрат, пов`язаних із розглядом справи. Процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір.

Попри те, що право на відшкодування витрат закріплено в усіх процесуальних кодексах, а граничний розмір компенсації таких витрат законом не обмежений, розмір витрат підлягає доказуванню, а право на їхнє відшкодування не є абсолютним.

До складу витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, процесуальний закон відносить представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Компенсація витрат на правничу допомогу у цивільних справах здійснюється, виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

Оскільки законодавство більше не містить встановленого граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, питання розподілу витрат пов`язане виключно із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поряд з цим, положення частини 9 статті 141 ЦПК, якими керується суд при вирішенні питання про відшкодування судових витрат у цій справі, допускають часткове відшкодування таких витрат.

При вивченні додатку №1 до договору (угоди) №13 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.03.2021 року, судом встановлено, що роботи зазначені у ньому були проведені не в повному обсязі, а саме у додатку зазначено, що у вартість робіт на суму 10000,00 грн. входить, зокрема, участь (представництво) інтересів клієнта у судових засіданнях у провадженні за поданою позовною заявою. При цьому, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи.

Також, є неконкретною послуга вчиняє інші дії, направлені на захист прав та інтересів клієнта передбачені п.п.

Таким чином, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню частково, а саме сума в розмірі 7142,86 грн. (у додатку зазначено 7 послуг дві з яких не надавались, 10000,00 грн. : 7 = 1428,57 грн.; 5 (послуг) * 1428,57 = 7142,86 грн.).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з тим, що вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди задоволені у повному обсязі, судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди були задоволені частково (2500 грн.), а саме у розмірі 25% (2500,00х100:10000). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 227,00 грн. слід покласти на відповідача (908,00:100х25%).

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92р., ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Сервіс Ван», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Сервіс Ван», , місцезнаходження за адресою: 82482, Львівська область, м. Моршин, вул. Івана Франка, 27, інша відома адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 суму завданих матеріальних збитків 14208,51 грн., моральну шкоду в сумі 2500,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7142,86 грн. та судовий збір в сумі 1135,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя