Справа № 446/1405/19
УХВАЛА
01.04.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
секретаря Новосад І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька справу за скаргою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк Оксани Петрівни,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час протягом якого не провадилося їх стягнення.
В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена, не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла.
Представник державної виконавчої служби у судове засідання не з`явилося, але подала до суду розрахунок, згідно якого в ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 01.08.2019 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
13.11.2019 р. відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового наказу.
24.12.2019 р. постановою державного виконавця виявлено, що ОСОБА_2 працевлаштований у ДП ЕН ДЖІ МЕТЕЛ Україна та згідно даної постанови було зобов`язано провести перерахунок виплати аліментів з 27.07.2019 р., стягнення проводити у розмірі 50% з них 25% на поточні аліменти, 25% на погашення боргу.
ОСОБА_1 в своїй скарзі зазначає, що державний виконавець ігнорує реальний дохід боржника, оскільки при нарахуванні заборгованості керується не його доходами, а розміром середньої заробітної плати.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ч.4 ст.19 Закону, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Відповідно до п.4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Частинами 1-4, 8 ст. 71 Закону передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах наданого заступником начальника виконавчої служби Малишко М. від 28.03.2022 р. по ВП № 60596780, боржнику ОСОБА_2 нараховано заборгованість у сумі 112834,88 грн, яка станом на 01.03.2022 року сплачена.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
З аналізу вжитих державним виконавцем заходів щодо виконавчих проваджень, , вбачається відповідність його дій вимогам Закону України «Про виконавче провадження», і як наслідок вони не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.
У даній справі судом не встановлено факту бездіяльності державного виконавця, що призвела до порушення прав заявника та засад справедливості, неупередженості та об`єктивності щодо розгляду звернень сторін у виконавчому провадженні, а тому, скарга не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищенаведене, відсутність обґрунтування доводів викладених у скарзі та доказів на їх підтвердження, відсутність бездіяльності з боку державного виконавця Березюк О., суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-10,12,13,76-81,83,89,258-261,447-453 ЦПК України, ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
В задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк Оксани Петрівни - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: Самсін М.Л.