Справа № 405/7301/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3 . Спадщину після смерті бабусі прийняла її мати - ОСОБА_4 фактично вступивши у володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла.

11.05.2005 року Кропивницькою міською нотаріальною державною нотаріальною конторою № 1 заведена спадкова справа № 314 за 2005 рік до майна померлої ОСОБА_4 на підставі заяви про прийняття спадщини № 472 від 11.05.2005 року, яка подана нею. Спадкове майно, на яке відкрилася спадщина, складається з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 : Ѕ частка (приватна, спільна, часткова) якого належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 13.11.1950 року; 1/8 частки (приватна, спільна, часткова) якого належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 04.04.1955 року № 2 2866, посвідченого Кіровоградською державною нотаріальною конторою; 3/8 частки (приватна, спільна, сумісна) якого належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 14.12.1954 року № 2-7944, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після її смерті прийняла її мати - ОСОБА_3 фактичної вступивши у володіння спадковим майном, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

09.09.2021 року вона звернулась до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М., з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що на підставі наданих документів, неможливо встановити родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як відсутні документи, які підтверджують їх родинні відносини, а саме, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , керуючись п.1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 1715/02-31 від 09.09.2021 року.

З зібраних документів вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Кіровоградським міським відділом ЗАГС прізвище спадкодавця - « ОСОБА_3 ». Відповідно до Архівного витягу із книги реєстрації актів громадянського стану про народження у м .Зінов`євськ Зінов`євського округу (нині - м. Кропивницький Кіровоградської області) за 1925 рік запис про народження № 1283 « ОСОБА_6 » в графі «мати» зазначено « ОСОБА_7 ». Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого на ім`я « ОСОБА_8 » (оформленого російською мовою) в графі «мати» зазначено « ОСОБА_9 ». Будь-які дані щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні. Згідно з свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 683, після укладення шлюбу 15.10.1945 року « ОСОБА_8 » присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ». Згідно зі свідоцтвом про одруження, після реєстрації шлюбу 30.11.1949 року ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Враховуючи вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, витребувано докази, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

Сторонами подані заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнала та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно архівної довідки № 70033 від 22.04.2021 року будинок АДРЕСА_1 належить: 1/8 частки (приватна, спільна, часткова) ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 04.04.1955 року № 2 2866, посвідченого Кіровоградською державною нотаріальною конторою; 3/8 частки (приватна, спільна, сумісна) належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 14.12.1954 року № 2-7944, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою; 1/2 частка (приватна, спільна, часткова) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 13.11.1950 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_3 фактичної вступивши у володіння спадковим майном, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Кіровоградським міським відділом ЗАГС. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_4 , фактично вступивши у володіння спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Міським відділом реєстрації цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції.

11.05.2005 року Кропивницькою міською нотаріальною державною нотаріальною конторою № 1, заведена спадкова справа № 314 за 2005 рік до майна померлої ОСОБА_4 на підставі заяви про прийняття спадщини № 472 від 11.05.2005 року, яка надійшла від ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке відкрилася спадщина, складається з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з нормами статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Згідно статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, встановленого цивільним законодавством.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (стаття 68 Закону України «Про нотаріат», підпункт 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Статтею 5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вказане кореспондується статтею 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У розумінні ст.ст. 2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько, донька та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню.

Той факт, щоОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується наданими позивачем документами, а саме: свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Кіровоградським міським відділом ЗАГС прізвище спадкодавця - « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з Архівного витягу із книги реєстрації актів громадянського стану про народження у м .Зінов`євськ Зінов`євського округу (нині - м. Кропивницький Кіровоградської області) за 1925 рік запис про народження № 1283 « ОСОБА_6 » в графі «мати» зазначено « ОСОБА_7 ». Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого на ім`я « ОСОБА_8 » (оформленого російською мовою) в графі «мати» зазначено « ОСОБА_9 ». Будь-які дані щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні. Згідно з свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 683, після укладення шлюбу 15.10.1945 року « ОСОБА_8 » присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ». Згідно зі свідоцтвом про одруження, після реєстрації шлюбу 30.11.1949 року ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « ... суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів...».

Враховуючи надані позивачем документи, досліджені в суджовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача та задоволення позову в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності гарантоване ст. 41 Конституції України і не може бути визнане дійсним чи не дійсним, оскільки як суб`єктивне право є можливістю здійснювати або не здійснювати будь-які дії, що прямо незаборонені законом, у даному випадку - володіти, користуватися і розпоряджатися своїм житлом.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає судові витрати по справі фактично понесеними.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_3 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко