Справа № 713/694/22
Провадження №2-о/713/36/22
РІШЕННЯ

іменем України

04.05.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря судових засідань Матейчук Л.Ю., представника заявників: ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інтереси, яких представляє ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся в суд з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території.

В заяві вказує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 21.02.2014 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, серія НОМЕР_1 .

Прізвище ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу змінилось з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

У зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_8 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місто Сімферополь Автономної Республіки Крим, як і уся Автономна Республіка Крим, є тимчасово окупованою територією.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про народження дитини ( ОСОБА_8 ) на тимчасово окупованій території України, але відповідно до вимог законодавства України дане свідоцтво є недійсним.

Разом з цим, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

За даних обставин виникає необхідність у встановленні факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини.

Просив встановити факт, що має юридичне значення, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна народилася дитина чоловічої статі: ОСОБА_8 , матір`ю якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, а батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

В судовому засіданні представник заявлені вимоги підтримав просив задовольнити. Вказував , що на даний час сім`я проживає в Турції.

В судове засідання представник заінтересованої особи, Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився. В адресованому суду клопотанні просить розглядати справу у їх відсутність відповідно до чинного законодавства.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що вимоги заявників є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що заявники уклали шлюб, 21.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, серія НОМЕР_1 . Є громадяни України, місце реєстрації яких АДРЕСА_1 , що підтверджуються копіями їх паспортів.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_8 в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, що вказано у копії медичної довідці від 13.04.2022 року виданого Перинатальним центром Н.А. Семашко,8.

На світлинах наданих представником заявників зображена сім`я , яка складається з двох дорослих та двох дітей.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», місце народження ОСОБА_8 є місто Сімферополь Автономної Республіки Крим, є тимчасово окупованою територією України. Оскільки, м.Сімферополь знаходиться в Автономній республіці Крим, що з 20.02.2014 року є тимчасово окупованою територією, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно з ч.4 ст.5 Закону примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Відповідно до положень ст. 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане 26.12.2017 року видане Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №5860, не створює правових наслідків, однак посвідчує факт народження дитини на території м.Симферополь.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Положеннями ст.317 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того де зараз знаходиться дитина, для яких цілей необхідно встановити факт народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні дитина знаходиться в Туреччинні. Відео яке надано та оглянуто в судовому засіданні не доводить та не спростовує ,що малолітній ОСОБА_9 знаходиться з батьками. А також недоведено, підстав , які не дали змоги заявникам з 2017 року звернутися до суду з даними вимогами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інтереси, яких представляє ОСОБА_1 заінтересована особа: Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території, необхідно відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 4, 81, 263-265, 317 ЦПК України Суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інтереси, яких представляє ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території, - відмовити.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Заявники: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Вижницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: 59200, м. Вижниця, вул. Січових Стрільців, 4-В, Чернівецька область.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК