Справа № 577/6148/21
Провадження № 2/577/158/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.08.2018 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 544. Свої вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2018 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 544. Від сумісного життя з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому, що сімейні відносини не склалися, виникали часті сварки. Сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може. Тривалий час проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Спір про майно не виник.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить відкласти розгляд справи на невизначений термін до закінчення війни.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2018 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 544. (а.с. 5).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження якого, позивач записана матір`ю, а відповідач - батьком (а.с. 6).

Спір про майно не виник.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, слід зазначити, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не протирічить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

У справі встановлено, що суд першої інстанції не визначав строку для примирення сторін, проте з огляду на тривале знаходження справи в суді сторони мали можливість досягти примирення, чого не зробили. Так, з часу звернення позивачки до суду відповідач жодних реальних, а не формальних дій до примирення не вчинив і матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження возз`єднання сім`ї та спільного проживання родини.

Враховуючи, що позивач не бажає миритися з відповідачем, примирення між ними до цього часу не відбулося, та позивач не виявила намір на збереження сім`ї, суд не може примусити її зберегти шлюб, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, суд вважає, що спільне життя та збереження сім`ї неможливі, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-112, 113, 160 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 5917, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), зареєстрований 23 серпня 2018 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 544.

Залишити сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживати з ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Буток Т. А.