Справа № 127/8792/22
Провадження № 2-о/127/166/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2022 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Антонюка В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України , а також вимогам статті 177 цього Кодексу .
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з матеріалів заяви,заявником не сплачено судовий збір або не надано доказів про звільнення від його сплати.
Позивач звернувся до суду із заявою, яка має вимогу: встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в дійсності не проживав до кінця своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.
Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання заяви в порядку окремого провадження, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення до суду становить 496,20 грн
Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви, що має немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.
Заявником заявлено вимогу в порядку окремого провадження, таким чином, він має сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн. за вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення.
Також, заявником не визначено коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі в якості зацікавлених осіб.
Згідно п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна місити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
В порушення зазначених вимог заявником не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги.
Пунктом 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивачем мають бути зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
В порушення зазначених вимог, заявником у заяві не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.
Крім того, в порушення вимог п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено відомостей щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Згідно з п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Натомість, заявником не зазначено, чи існують докази, які не можуть бути подані до заяви, не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зобов`язаний надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
Разом з тим, заява не містить такого розрахунку.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Разом з тим, в матеріалах позовної заяви відсутнє підтвердження заявника про те, що заявником не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
При цьому, суд звертає увагу заявника на положення ст. 44 ЦПК України, відповідно до яких учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Разом з тим, заявнику необхідно конкретизувати прохальну частину заяви із зазначенням конкретного способу захисту цивільних прав.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.
Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21.02.1975, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 175, 177, 185 ЦПК України суд, -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.
В разі не усунення вищевказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.
Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.
Суддя: