Справа № 137/891/21
Провадження № 22-ц/801/825/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В.м.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 рокуСправа № 137/891/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Олійник Г.Є.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2022 року, постановлене у приміщенні того ж суду під головуванням судді Желіховського В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07.02.2022 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. (літера «А», веранда «а»), ганок з навісом, літня кухня з сараєм літера «Б», навіс «б»; убиральня (літера «в»), гараж (літера «Г»),бесідка (літера «Д»), погріб з шийкою (літера «Е»), огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4, ворота №5, криниця №6, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки розміром 0,25 га, кадастровий номер :03:002:0159, що розташована по АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля ВАЗ 21114, 2008 року випуску у розмірі 39 350 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки трактора DONGFING DF-354, 2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , з навісним обладнанням: косарка, граблі, саджалка, копачка картоплі в сумі 99 350 грн. В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

11.02.2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь 10 896 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 16.02.2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4901,96 грн. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила додаткове рішення суду від 16.02.2022 року скасувати ,а у справі ухвалити нове рішення про задоволення її заяви про стягнення із відповідача на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 896 грн. Вказала, що висновок суду про те, що несплачений гонорар не підлягає стягненню, є хибним, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною. Крім того, відповідач не заявляв не згоди із заявленим гонораром і не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, додаткове рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам додаткове рішення суду не відповідає.

Задовольняючи додатковим рішенням вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу частково , суд виходив з того, що задоволенню підлягає витрати у розмірі, сплачених ОСОБА_1 витрат в сумі 4901,96 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 06.07.2021 року. В задоволенні ж решти витрат на професійну правничу допомогу суд відмовив через не надання доказів на підтвердження їх сплати позивачем адвокату Верещаку В.М.

З такими висновками погодитись не можна, оскільки суд дійшов до них не вірно встановивши дійсні обставини справи і здійснивши висновки, які їм не відповідають, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд без жодних на те правових підстав, з власної ініціативи, зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4901,96 грн., оскільки відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заслуговують на увагу з наступних підстав.

Згідно зі статтею 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.6 )

Тобто ,у розумінні положень ч. ч. 4,5 ст.137 ЦПК, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи , часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом ,ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що, звернувшись до суду у серпні 2021 року з позовною заявою, ОСОБА_1 зазначила про те, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у справі складає 10 000 грн. В заяві про ухвалення додаткового рішення від 11.02.2022 року позивач заявила про стягнення з відповідача 10 896 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції і надала копію договору про надання професійної правничої допомоги від 30.06.2021 року, меморіальний ордер №2PL335962 від 06.07.2021 року про сплату нею адвокату Верещаку В.М. 4901,96 грн., акт-звіту прийому-передачі наданої правничої допомоги, куди входить: первісна консультація щодо прав та обов`язків сторін сімейних правовідносин, обставин справи, характеру спірних відносин щодо поділу майна, вивчення документів клієнта, надання роз`яснень сімейного законодавства та вивчення обсягів доказів тривалістю 1 година; вивчення нормативних матеріалів, опрацювання судової практики, аналіз правовідносин, ознайомлення із матеріалами цивільної справи, постійне проведення консультацій з аналізом стадій слухання справи тривалістю 1 година; складення та надсилання адвокатських запитів у Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та ТСЦ МВС №0541 тривалістю 1 година; складення процесуальних документів: проекту позовної заяви, клопотання про витребування доказів, клопотання про забезпечення позову, заяви про зміну предмету позову тривалістю 5 годин; підготовка, участь та робота в судових засіданнях Літинського районного суду Вінницької області 05.10.2021 року, 03.11.2021 року, 11.01.2022 року та 07.02.2022 року тривалістю 4 години. У вказаному акті також зазначена вартість однієї години роботи адвоката Верещака В.М. - 908 грн. та наведений розрахунок суми оплати наданої ним професійної правничої допомоги 10 896 грн. Тобто, ОСОБА_1 , надано усі передбачені ст.137 ЦПК України, докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 896 грн.

Із заявою про зменшення вищезазначених судових витрат ОСОБА_2 до суду не звертався.

Таким чином, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази щодо обсягу наданих послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Верещаком В.М та їх вартості, відсутність заяви ОСОБА_2 про зменшення розміру відшкодування судових витрат, колегія суддів вважає, що висновок суду про часткове зменшення розміру судових витрат з ініціативи суду, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною, а тому висновок суду

про те, що несплачений гонорар не підлягає стягненню, є хибним, заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц ( провадження № 14-382цс19 ) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат ( встановлення їхньої дійсності та необхідності ), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката ураховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і обгрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Разом з тим суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які загострює увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( пункт перший частини другої статті 137 та частини восьмої статті 141 ЦПК України ). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/ 16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Верещаку В.М. за послуги 4901,96 грн. Однак, враховуючи наведені висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у цих правовідносинах , визначені витрати підлягають стягненню незалежно від того що вони повністю не сплачені позивачем адвокату.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновок суду про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення із відповідача на її користь лише 4901,96 грн. витрат на професійну правничу допомогу, є помилковим.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи в частині розміру відшкодування майнової шкоди .

Оскільки суд порушив норми процесуального права ,допустив невідповідність висновків дійсним обставинам справи, що привело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 10 896 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 367, 374, 376, ЦПК,-

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Літинського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 896 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

С.К. Медвецький