Справа № 462/2696/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2022 року по 01 червня 2022 року у розмірі 39127 грн. 68 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала провідним економістом монтажно-складального цеху (003) ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та була звільнена за власним бажанням. На день звільнення їй не виплатили розрахункові кошти. Розрахунок по заробітній платі з нею було проведено не в день звільнення, а лише 01 червня 2022 року. У зв`язку із цим просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 січня 2022 року по 01 червня 2022 року у розмірі 39127 грн. 68 коп.

14 червня 2022 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

14 липня 2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив застосувати принцип співмірності у стягненні середнього заробітку, зменшивши суму стягнень середнього заробітку за період з 06 січня 2022 року по 05 травня 2022 року.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» та 21 липня 2021 року звільнена за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України з посади провідного економіста монтажно-складального цеху (003) ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» відповідно до наказу № 180к від 21 липня 2021 року, що стверджується копією трудової книжки /а.с.5-7/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 грудня 2021 року по справі № 462/5611/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненнібуло ухвалено:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні- задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (, адреса:79040, м.Львів, вул.Патона, буд.1) на користь ОСОБА_1 44 805,47 /сорок чотири тисячі вісімсот п`ять/ грн. 47 коп. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 46 871, 70 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 70 коп, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 908,00 грн. судового збору. /а.с.8-12/.

Даним рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 407 грн. 58 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до виписки АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 02 червня 2022 року, на картковий рахунок ОСОБА_1 01 червня 2022 року зараховано 90120 рн. 77 коп. /а.с.13/.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку.

У пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до представленого позивачем розрахунку середній заробіток позивача з дня ухвалення судового рішенняпо справі № 462/5611/21, тобто з 01 січня 2022 року по 01 червня 2022 року /день фактичного розрахунку/ складає 39127 грн. 68 коп. (407 грн. 58 коп. середньоденної заробітної плати ?96 днів).

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати становить: 407,58 грн. х 96 = 39127,68 грн.

Суд, з урахуванням висновків Великої палати Верховного суду викладених в постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, враховуючи принцип розумності, справедливості та пропорційності, а також те, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан в Україні, а ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним підприємством військово-оборонної галузі, всі ресурси якого задіяні на оборону від військової агресії Російської Федерації, вважає доцільним стягнути розмір середнього заробітку в сумі 15000,00 грн., що буде достатньою компенсацію майнових втрат, які поніс позивач через несвоєчасний розрахунок при звільнені, співмірним із розміром заборгованості, та не призведе до надмірного фінансового тягаря для відповідача.

За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі наведеного та керуючись статтями 81,89,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод» «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 15 000 /п`ятнадцять тисяч / гривень 00 коп. середнього заробітку за весь період затримки виплати позивачу належних їй сум, провівши з цих сум стягнення податків та обов`язкових зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» (79040, м. Львів, вул. Патона,1 ).

Суддя:

Оригінал рішення.