Справа № 301/3888/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Чийпеш А.П.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Посилається на те, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу № 144 від 02.12.2021 року за відповідною адресою зареєстровано 4 осіб, а саме ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - сини позивача та ОСОБА_7 - дружина власника.

Натомість, відповідачка будучи дружиною одного із синів позивача, без його, ОСОБА_1 „ дозволу як власника, вселилася до відповідного будинку без належних правових підстав та добровільно звільнити помешкання у зв`язку із наявністю у неї іншого законного житла за місцем реєстрації, відмовляється.

При цьому, відповідачка не є членом сім`ї позивача та не має права без його дозволу використовувати відповідний будинок чи його окремі частини для проживання чи з іншою метою.

Відповідачка не є членом сім`ї позивача, за відповідної адресою у встановленому законом порядку не зареєстрована, оскільки позивач не давав на це дозволу, має інше постійне місце проживання, в якому зареєстрована. Її перебування за адресою проживання позивача створює психологічну напругу та перешкоди для вільного використання позивачем належного йому на праві власності будинку та є підставою для заявленого негаторного позову щодо усунення перешкод у користуванні будинком шляхом примусового виселення її з будинку та зобов`язання звільнення його від особистих речей.

Просив суд постановити рішення, яким усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення з нього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Пояснили, що проживає у будинку позивача з часу укладення шлюбу з його сином ОСОБА_6 , хоча зареєстрована в с. Імстичево Хустського району. За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 , який є інвалідом дитинства. Є членом сім`ї позивача, оскільки проживає з ним у житловому будинку, веде спільне господарство, обробляє земельну ділянку. З ОСОБА_1 у неї неприязні стосунки, оскільки він заподіював їй тілесні ушкодження, за що засуджений Іршавським районним судом та притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно неї.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивач з 10.07.2012 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9-10).

Згідно витягу № 144 від 02.12.2021 року та довідки виконавчого комітету Білківської сільської ради ( а. с. 11, 52) за даною адресою зареєстровано 5 осіб, а саме ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - сини позивача та ОСОБА_7 - дружина власника, ОСОБА_8 - внук власника.

Сторони не заперечують та це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 , будучи дружиною ОСОБА_6 - сина позивача з 19.02.2011 року, зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично проживає АДРЕСА_1 з часу одруження до набуття позивачем права власності на житловий будинок.

Син відповідачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом дитинства, що стверджується копією посвідчення ( а. с. 74).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

У частині першій, другій статті 319 ЦКУкраїни вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є.

Крім того, за змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 149, 150, 153, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 317 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар