Провадження № 2/369/1864/22
02.05.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Дубас Т.В.
при секретарі Житар А.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 08 квітня 2021 року в с.Крюківщина Бучанського (Києво-Святошинського) району по вул.В.Стуса 14 відбулась дорожня-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок пригоди пошкоджено належний позивачу автомобіль «Mazda CX-5»д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС». Згідно полісу №АР924655 ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну позивача становить 130 000,00 грн.
12 липня 2021 року Страховик виплатив страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду завдану автомобілю «Mazda CX-5»д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 130 000,00 грн.
З метою визначення матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачу у зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт».
Відповідно до Звіту № 197/04-21 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту складає 302 533,86 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 177 888,49 грн., а вартість матеріального збитку без урахування ПДВ-154 462,23 грн. Крім того, за послуги проведення оцінки майна та складання Звіту № 197/04-21 позивач сплатив 2 500,00 грн.
Вважає, що оскільки вина відповідача встановлена постановою суду, вартість відновлювального ремонту становить 302 533,86 грн, то йому підлягає стягнення з відповідача різниця між вартістю відновлювального ремонту та сплаченого страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика у розмірі 172 533,86 грн., а також витрати на проведення оцінки у розмірі 2 500,00 грн.
Також позивач зазначив, що йому завдано моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою та порушенням звичайного способу життя, що позначилось на його душевному стані, моральну шкоду нанесену йому оцінює у розмірі 5000,00 грн. У добровільному порядку відповідачі збитки не відшкодовують, тому вважає своє право порушеним та таким, що підлягає захисту в судовому порядку.
Просив стягнути з ОСОБА_3 вартість матеріального збитку у розмірі 172 533,86 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 2 500,00 грн.та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2021 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання 18.02.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника. Позов підтримав та просив суд задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечував щодо заочного рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
При розгляді справи судом встановлено, що 8 квітня 2021 року в с.Крюківщина Бучанського (Києво-Святошинського) району по вул.В.Стуса 14 відбулась дорожня-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 транспортного засобу «Mazda CX-5»д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 .
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/5095/21 від 26.04.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , як водія транспортного засобу, була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №АР924655 від 18.12.2020 року.
Відповідно до полісу АО №АР924655 від 18.12.2020 року, страховий ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн.
12 липня 2021 року Акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» виплатив страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду завдану автомобілю «Mazda CX-5»д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 130 000,00 грн.
Згідно Звіту № 197/04-21 про визначення вартості матеріального збитку , складеного на замовлення ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту складає 302 533,86 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 177 888,49 грн., а вартість матеріального збитку без урахування ПДВ-154 462,23 грн.
За послуги проведення оцінки та складання Звіту № 197/04-21 про визначення вартості матеріального збитку позивачем було сплачено 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 23 квітня 2021 року.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).
Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно з п.22.1 ст.22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Статтею 28 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст.29. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Як передбачено ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно положень п.8 ч.2 ст.16 ЦК України майнова шкода відшкодовується, зокрема, шляхом відшкодування збитків.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи подані докази, суд приходить до висновку, що вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля марки «Mazda CX-5»д.н.з. НОМЕР_2 становить 177 888,49 грн. з урахуванням ПДВ.
Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту становить 302 533,86 грн.,страховою компанією було сплачено кошти у розмірі 130 000,00 грн., з ОСОБА_3 , як з особи, відповідальної за завдану шкоду, на користь позивача слід стягнути завдану йому матеріальну шкоду, яка становить 177 888,49 грн. з урахуванням ПДВ., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту та сплаченого страхового відшкодування. Також стягненню підлягають 2500,00 грн. витрачених позивачем на послуги за проведення оцінки майна та складання звіту про визначення вартості матеріального збитку.
Положеннями ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. Таким чином, предметом доказування для позивача у цій справі, окрім наслідків у вигляді страждань є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань.
Враховуючи наслідки ДТП, пояснення сторін щодо моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, щодо моральної шкоди. Оскільки матеріали справи не містять будь-яких належних доказів того, що позивач отримав моральну шкоду в розмірі заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених частин .
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Керуючись ст. 22, ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 3 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 15, п. 8 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 22, 979, 1187, п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 1190, ст.ст. 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 177 888,49 грн.(сто сімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 49 коп.), 2500,00 грн.(дві тисячі п`ятсот гривень) витрат за проведення оцінки майна та судовий збір у сумі 1 800, 34 грн. (одна тисяча вісімдесят п`ять гривень 34 коп).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Т.В. Дубас