Справа № 188/294/22
Провадження № 2/188/337/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при помічникові, яка виконує обов`язки секретаря судового засідання, Гречко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по цій цивільній справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням суду з усіх доходів відповідача утримувалися аліменти на користь позивача на утримання дочки до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дочка позивача та відповідача є здобувачем освіти третього курсу денної форми навчання Дніпровського технолого - економічного фахового коледжу І рівня акредитації з імовірним терміном навчання з 01.09.2019 до 30.06.2022.

Позивач стверджує, що відповідачу добре відомо про те, що його дочка на цей час продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, в зв`язку з чим не має змоги працювати та забезпечувати свої потреби на навчання, потреби на загальні процеси життєдіяльності, але добровільно надавати матеріальну допомогу після припинення примусового стягнення аліментів він не став.

Позивач наголошує, що вона одноосібно на цей час не має змоги утримувати дочку, забезпечувати всі потреби у її віці. Вона не має постійного місця роботи, а, враховуючи потреби дочки в період навчання, вважає, що її матеріальний стан не дає змоги самостійно утримувати дочку. Дочка сторін навчається на безоплатній (бюджетній) основі, але проживання в гуртожитку за місцем навчання є платним, прибуття до місця навчання, придбання літератури, інших предметів, пов`язаних з навчання, харчування є платним, а отже, потребує значних матеріальних затрат, на які позивач одноосібно наразі неспроможна.

Також позивач зазначила, що відповідач має змогу утримувати доньку саме в розмірі, запрошеному за цим позовом, адже його матеріальний, фізичний та сімейний стан нічим не перешкоджає йому у цьому. Відповідач має постійне місце роботи, перебуває в трудових відносинах із ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та мас постійний заробіток не менше 15 000,00 гривень щомісячно. Такого доходу відповідача достатньо для матеріального забезпечення спільної дочки сторін, що не позбавить його особистого забезпечення.

Ухвалою суду від 24 березня 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті на 10 травня 2022 року.

Відповідач відзив на позов не наддав.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду надійшла його заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

У ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом на підставі наданих сторонами у справі доказів встановлені такі обставини.

Позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 березня 2004 року. Вона досягла повноліття і навчається на третьому курсі денної форми навчання Дніпровського технолого - економічного фахового коледжу, І рівня акредитації із ймовірним терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 83, виданою 01.03.2022 директором коледжу.

Згідно з довідкою про доходи, виданою вказаним навчальним закладом, вона має денну форму навчання, стипендію не отримує, навчається за кошти держбюджету.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1).

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1).

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

У Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітньої дочки, повинен утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років і має таку можливість, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481,00 грн., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 352, 354, п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда