Справа № 524/8832/21
Провадження №2/524/597/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в

У вересні 2021 ркоу ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «АТП-15307» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що є ветераном податкової міліції та відповідно до п.11 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» має право безоплатного проїзду автобусами приміських маршрутів у межах України. Всупереч зазначеній нормі відповідач відмовляє у безоплатному проїзді на приміському маршруті Кременчук-Власівка-Світловодськ.

Згідно наданих відповідей повідомлено, що зафіксовано порушення автотранспортного законодавства в частині безпідставної відмови у пільговому перевезенні пасажирів перевізником ТОВ «АТП-15307», про що складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 133-1 КУпАП.

У зв`язку з зазначеними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку оцінює у розмірі 30000 грн.

Після збільшення позовних вимог остаточно просить визнати дії ТОВ «АТП-15307» щодо відмови у пільговому перевезенні неправомірними; зобов`язати відповідача забезпечити йому безоплатний проїзд на маршруті Кременчук-Власівка-Світловодськ; стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. Наголошує, що порушення його право є триваючим. Відповідач безпідставно відмовляє йому у пільговому проїзді на маршруті Кременчук-Світловодськ та у зворотньому напрямку. Зазначив, про належним чином задокументовані факти протиправної поведінки відповідача. Про прийняте рішення у формі протоколу, постанови, складеними за його зверненнями його не повідомлений. Розмір моральної шкоди визначив за критерієм тривалості порушеного права.

Представник відповідача ТОВ «АТП-15307» - адвокат Білокінь О.О. просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважає його безпідставним. Зазначає, що позовні вимоги ґрунтується на п`яти задокументованих 2018 року фактах нібито порушення відповідачем законодавства. Натомість належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять. За результатами перевірок жодних відомостей за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 про порушення водіями законодавства не встановлено. Постанов про притягнення до адміністративної відповідальності водіїв на адресу товариства не надходило. Наголошує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів податкової міліції, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 03.08.2016 року Державною фіскальною службою (а.с. 16).

Пунктами 10, 11 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачено, що ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються такі пільги:

5)безоплатний проїзд (туди і назад) у межах України один раз на рік залізничним транспортом у купейному вагоні швидкого чи пасажирського потягу або водним чи автомобільним транспортом міжміського сполучення для лікування та відпочинку у санаторіях та будинках відпочинку;

6)безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту (за винятком таксі) за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах України;

У цій справі, як на підставу своїх позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що 27.06.2018 року о 19:00 год. при проїзді в приміському маршруті сполученням Світловодськ-Кременчук, протяжність якого 28 км., в автобусі ПАЗ-672 М, державний номер НОМЕР_2 , водієм йому відмовлено у пільговому проїзді, незважаючи на наявність посвідчення, яким надано таке право.

29.06.2018 року о 16:55 год. при проїзді в приміському маршруті сполученням Кременчук-Власівка, протяжність якого 15 км., в автобусі Мерседес Віваро, державний номер НОМЕР_3 , водієм йому відмовлено у пільговому проїзді, незважаючи на наявність посвідчення.

29.06.2018 року о 17:35 год. при проїзді в приміському маршруті сполученням Власівка-Світловодськ, протяжність якого 12 км., в автобусі Богдан, державний номер НОМЕР_4 , водієм йому відмовлено у пільговому проїзді, незважаючи на наявність посвідчення.

14.07.2018 року о 12:20 год. при проїзді в приміському маршруті сполученням Кременчук-Власівка, протяжність якого 15 км., в автобусі Рута, державний номер НОМЕР_5 , водієм йому відмовлено у пільговому проїзді, незважаючи на наявність посвідчення.

14.07.2018 року о 12:30 год. при проїзді в приміському маршруті сполученням Кременчук-Світловодськ, протяжність якого 28 км., в автобусі ГАЗ, державний номер НОМЕР_6 , водієм йому відмовлено у пільговому проїзді, незважаючи на наявність посвідчення.

З цього приводу неодноразово звертався зі скаргами до Міністерства інфраструктури України та Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та отримав відповіді.

На підтвердження позовних вимог щодо неправомірної відмови в пільговому перевезенні позивачем до суду надано листи Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та Міністерства інфраструктури України за результатами розгляду його скарг.

Так, як вбачається з листа Міністерства інфраструктури України № 5071/55/10-18 від 15.05.2018 року, позивача повідомлено, що у ході перевірки встановлено факти порушення вимог законодавства, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення згідно ч.7 ст. 133-1 КУпАП. За результатами розгляду згаданого протоколу порушника буде притягнуто до відповідальності відповідно до законодавства України (а.с. 3).

Згідно відповіді на скаргу № 1946/32-18 Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області повідомило, що встановити та належним чином задокументувати факт відмови в пільговому перевезенні пасажирів, можливо лише підчас проведення відповідної перевірки та фіксації на місці такої відмови. Тому Управління з метою виявлення таких фактів та притягнення винних осіб до відповідальності пропонує ОСОБА_1 в зручний час взяти участь у спільних перевірках. Також, повідомлено, що за наслідками проведеної перевірки та складеного протоколу про адміністративне правопорушення Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 136 грн. (а.с. 5).

Як вбачається з листа № 8754/55/10-18 від 09.08.2018 року Міністерство інфраструктури України розглянуло скаргу ОСОБА_1 щодо можливого порушення вимог автотранспортного законодавства на автобусних маршрутах загального користування та, зокрема, повідомило, що справу про адміністративне правопорушення щодо безпідставної відмови водія від передбаченого законом пільгового перевезення громадян на автобусному маршруті загального користування сполучення Кременчук-Власівка розглядав заступник начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Кужіль В.М. та постановив визнати водія винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 133-1 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі 136 грн. Разом з тим, задля врегулювання порушеного у скарзі питання, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області надано доручення щодо посилення здійснення заходів державного контролю на автобусних маршрутах загального користування зазначених у скарзі (а.с. 8-9).

Згідно листа № 9924/55/10-18 від 07.09.2018 року Міністерство інфраструктури України повідомлено позивача, що Державною службою України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проведено рейдову перевірку фактів, зазначених у зверненні. У ході перевірки зафіксовано порушення автотранспортного законодавства в частині безпідставної відмови у пільговому перевезенні пасажирів перевізником ТОВ «АТП-15307», про що складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 133-1 КУпАП (а.с. 10).

Однак, вказані листи не є належними та допустимими доказами щодо неправомірної відмови в пільговому перевезенні позивача. В листах (а.с. 5, 8-9) позивача повідомлено щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 7 ст. 133-1 КУпАП.

Вказані відомості у відповідності до ст. 79 ЦПК України не можуть бути допустимим доказом, оскільки не містять достовірних, фактичних даних щодо реквізитів, результату прийнятого рішення.

ВідповідачТОВ «АТП-15307» категорично заперечував щодо наявності фактів притягнення водіїв до відповідальності за відмову в пільговому перевезенні позивача.

За вказаних обставин, належним доказом на підтвердження вказаних у позові обставин могла бути постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 133-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

В порядку досудового врегулювання спору, відповідачем ТОВ «АТП-15307» на запит позивача листом № 04/11-635 від 14.03.2018р. повідомлено, що маршрут Кременчук-Власівка є міжміським автобусним маршрутом регулярних перевезень, право ветеранів силових структур безоплатного проїзду автомобільним транспортом міжміського сполучення регламентовано п.10 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Суду надано витяги з дозволів на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування, згідно яких перевізнику ТОВ «АТП-15307» надано дозволи на перевезення на міжміських міжобласних автобусних маршрутах Кременчук-Світловодськ та Кременчук-Власівка (а.с. 75- 106).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «АТП-15307» надає послуги з перевезення пасажирів на приміському маршруті Кременчук-Власівка-Світловодськ.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Як кореспондує ч. 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для регулярних пасажирських перевезень для пасажира є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Згідно з ч. 2 ст. 42 цього ж Закону договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір уважається укладеним із моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.

За таких обставин, враховуючи, що маршрути Кременчук Світловодськ та Кременчук Власівка, визначені організатором перевезень, як міжміські автобусні маршрути, посилання позивача на п.11 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», як на підставу безоплатного проїзду на вказаних маршрутах безпідставні.

Н заслуговують на увагу твердження позивача, що за відстанню між містами Світловодськ та Кременчук 28 км., суд зазначає, що відповідно до п.1.3. Порядку

формування, затвердження та ведення реєстру міжнародних, міжміських та приміських автобусних маршрутів загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 20.05.2013 № 305, формування, затвердження та ведення реєстру міжнародних, міжміських та приміських автобусних маршрутів загального користування здійснюються організатором пасажирських перевезень на відповідних автобусних маршрутах загального користування, а ТОВ «АТП-15307» лише надає послуги з перевезення пасажирів на договірних умовах із замовником послуги на визначеному маршруті.

Крім того, відповідачем не надано доказів існування маршруту Кременчук-Власівка-Світловодськ, оскільки як вбачається з дозвільних документівТОВ «АТП-15307» надає послуги з перевезення пасажирів на міжміських міжобласних автобусних маршрутах Кременчук - Світловодськ та Кременчук - Власівка.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди за безпідставністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2724 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк