Справа № 351/1481/21
Номер провадження №2/351/97/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2022 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собка В.М.
за участі помічника судді Пустовойтової Л.Ю.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей відділу соціального забезпечення Заболотівської селищної Ради, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_3 , матір`ю якої є її дочка, відповідачка по справі ОСОБА_2 , однак мати участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3 не бере, а дитина проживає із бабусею та перебуває на повному її утриманні.
Позивачка зазначила, що на даний час вона разом із онучкою ОСОБА_4 проживають у належному їй на праві власності будинку по АДРЕСА_1 , та онучка фактично перебуває на повному її утриманні, а її мати ОСОБА_2 із ними не проживає та не спілкується, не цікавиться життям, фізичним та моральним розвитком своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , участі у її вихованні та матеріальному утриманні не бере, таким чином не виконує покладені на неї батьківські обов`язки.
Позивачка також зазначила, що у неї для онуки забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, між ними склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, вона намагається максимально забезпечувати всі потреби онучки, займається її вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток, купує одяг, взуття, інші необхідні речі та харчування.
На підставі наведеного позивачка просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та судові витрати просила покласти на відповідачку.
Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, а справу просила розглядати без її участі, зазначила, що згідна на заочний розгляд справи у відсутності відповідачки.
Начальник відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради Р.Чорнописький подав до суду заяву, у якій зазначив, що висновок органу опіки та піклування Заболотівської селищної ради підтримує повністю, просив прийняте рішення відповідно до висновку, справу просив розглядати без участі представника третьої особи.
Відповідачка ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, відзиву чи інших пояснень по суті справи суду не надавала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Верховний суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочкою ОСОБА_1 .
При цьому відповідачка ОСОБА_2 про свою малолітню дочку належним чином не піклується, дитина проживає із бабусею ОСОБА_1 , і перебуває на її утриманні, бабуся піклується про онуку, матеріально її забезпечує, турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток.
На підставі наведеного, зважаючи на обставини справи, наявні у справі докази, відповідно до яких відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи повне визнання позову відповідачем, беручи до уваги Висновок Відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - суд вважає, що є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
На підставі викладеного, ст.ст. 150,155, 164-166, 243 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Василь СОБКО