ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3970/22 Справа № 191/349/20 Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куцнгко Т.Р.

секретар судового засідання Заворотний К.Я.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року, яке ухвалене суддею Прижигалінською Т.В. в м.Синельникове Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору завдатку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача 20000,00 Євро, як завдаток для придбання автомобіля «Фольксваген Шаран», про що власноручно написав розписку. Між сторонами була укладена угода, відповідно до якої відповідач зобов`язався протягом місяця придбати за межами України, в Німеччині, легковий автомобіль "Фольксваген Шаран" на ім`я позивача, перевезти автомобіль на територію України, розмитнити його та зареєструвати, а позивач повинен був здійснити оплату вартості автомобіля та оплатити вартість послуг відповідача. На виконання умов угоди відповідач запропонував сплатити позивачу завдаток у розмірі 20 тис. Євро, а решту після виконання усіх домовленостей. Протягом липня-серпня 2019 року відповідач постійно телефонував йому, говорив, що автомобіль вже придбав і найближчим часом розмитнить його та зареєструє. Однак минали дні, а конкретного результату не було, почалися різні «виправдовування» з боку відповідача, посилання на певні "труднощі", прохання почекати. Коли умови угоди відповідачем не були виконані, позивач 18.09.2019 року направив відповідачу письмову вимогу щодо повернення грошових коштів та повідомив про намір звернутися до правоохоронних органів. Однак, оскільки відповідач продовжував ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до правоохоронних органів, на що отримав відповіді про те, що у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, тому йому слід звертатися до суду.

Відповідач у добровільному порядку повернув позивачу згідно розписки від 26.04.2021 року, 20000 Євро, отриманих 12.07.2019 року, як завдаток на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до вимог ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. У грудні 2019 року відповідач визнав, що порушення зобов`язання сталося з його вини.

У зв`язку з цим позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 20000 Євро, оскільки 20000 Євро відповідачем йому повернуто.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року в задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору завдатку в розмірі 20000 Євро відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що між позивачем та відповідачем був укладений договір завдатку, умови якого не виконані відповідачем з його вини, у зв`язку з чим на користь позивача повинна бути стягнута подвійна сума завдатку. Вина відповідача підтверджується також фактом повернення ним основної суми завдатку у розмірі 20000 Євро.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Наконечна Т.М., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 вважає, що апеляційна скарга необґрунтована и просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його апеляційною скаргою за його відсутності.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України , статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву адвоката Наконечної Т.М., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 12.07.2019 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 завдаток на купівлю легкового автомобіля «Фольксваген Шаран» в розмірі 6500 Євро та 13500 Євро, про що свідчить його особистий підпис.( а.с.6)

18.09.2019 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 була надіслана вимога про повернення грошей, згідно якої позивач повідомив відповідача, що у випадку не повернення протягом трьох днів отриманих ним коштів в розмірі 20000 Євро, позивач має намір звернутися до правоохоронних органів з письмовою заявою про вчинення злочину.

Постановою слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 22.06.2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000807 від 18.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_1 , закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що між сторонами, згідно розписки від 12.07.2019 року, був укладений договір завдатку, який не виконаний з вини відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню подвійна сума завдатку. Однак, зважаючи на те, що відповідач повернув основну суму завдатку у розмірі 20000 Євро, позивач просив стягнути з відповідача 20000 Євро.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що передана позивачем відповідачу, згідно розписки від 12.07.2019 року, сума у розмірі 20 000 Євро, є авансом, яку відповідач повернув позивачу в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно з положеннями статей546,548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договір купівлі-продажу, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися про придбання відповідачем на ім`я позивача легкового автомобіля, передана позивачем грошова сума в розмірі 20 000 Євро є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 17.06.2021 року у справі № 711/5065/15-ц ( провадження № 61-18537св19). Верховний Суд

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем, згідно розписки, складеної позивачем ОСОБА_1 26.04.2021 року, грошові кошти в сумі 4800 доларів США та 16100 Євро, що у загальній сумі складає 20000 Євро, повернуті позивачу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що між позивачем та відповідачем був укладений договір завдатку, умови якого не виконані відповідачем з його вини, у зв`язку з чим на користь позивача повинна бути стягнута подвійна сума завдатку. Вина відповідача підтверджується також фактом повернення ним основної суми завдатку у розмірі 20000 Євро, колегія суддів не бере до уваги, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, шор передані позивачем відповідачу грошові кошти є авансом, оскільки сторонами не укладено основного договору на купівлю легкового автомобіля, на виконання якого передано кошти, та який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам чинного законодавства.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду на підставі ст.375 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 травня 2022 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко