Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/600/22
Провадження №: 2/332/1218/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:головуючого - судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання - Макарова В.В., розглянувши у відкритому розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В позові зазначено, про те, що позивач проживає та зареєстрований у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 з 29.01.2002 року по теперішній час. За даною адресою разом із ним зареєстрований та проживає його син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернувся із заявою про приватизацію до відповідача, але з`ясувалось, що відсутній ордер на вказану квартиру, внаслідок чого позивачу було відмовлено в приватизації, хоча незалежно від його наявності позивач має право на приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Посилаючись на вищезазначені обставини у позові позивач просить зобов`язати відповідача прийняти документи за відсутності копії ордеру про надання житлової площі, на приватизацію квартири, та прийняти рішення щодо приватизації квартири відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482 - XII.

Ухвалою судді від 17.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 16.03.2022 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглядати позов у його відсутності.

Представник позивача - адвокат Прядко Д.В. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, провив задовольнити позовні вимоги.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Дослідивши докази у справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_2 та на його ім`я відкритий особовий рахунок (а.с.13). Квартира не приватизована, є комунальною власністю Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується копією технічного (а.с. 14). З 29.01.2002 року дотеперішній час позивач проживає та користується вищевказаною квартирою, та зареєстрований за вищевказаною адресою, що довідкою, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.10). Разом із позивачем проживає та зареєстрований у спірній квартирі його син, що підтверджується копіюю свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 та довідкою, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 9, 11) У січні 2022 року позивач виявив бажання приватизувати свою вищезазначену квартиру, але йому листом № Г-31-3-57 від 27.01.2022 року Районної адміністрації по Заводському району Запорізької міської ради було відмовлено в оформленні приватизації та повернуто документи у зв`язку з відсутністю копії ордеру (а.с.16-17). У відповідності до довідки виданої АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлові чеки з приватизації не використовували (а.с.15).

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 263,264,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 документи за відсутності копії ордеру про надання житлової площі, на приватизацію квартири АДРЕСА_2 та прийняти рішення щодо приватизації зазначеної квартири відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482 - XII.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.І. Ретинська