КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/1615/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В Оболонський районний суд міста Києва звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування прозову зазначила, що познайомилась з ОСОБА_1 майже два з половиною роки тому під час відвідування масажного кабінету у салоні краси « Soft Beaaty Room » по вул. Металістів, 9 у м. Києві де остання працює масажисткою.

Під час спілкування ОСОБА_1 неодноразово пропонувала їй придбати через неї за допомогою її подруги, яка працює менеджером у великій будівельній компанії, квартиру у новобудові м. Києва за грошову винагороду 40 000 доларів США.

Зазначила, що 28 серпня 2020 року в приміщенні салону краси « Soft Beaaty Room » по вул. Металістів, 9 у м. Києві відбулася передача її коштів у готівковій формі особисто ОСОБА_1 у визначеному нею розмірі 40 000 доларів США, з яких: 25 000 доларів США, а решту у сумі 15 000 доларів США за згодою сторін в гривневому еквіваленті у розмірі 405 000 грн.

Оформлення придбання квартири мало відбутись у нотаріуса 02 жовтня 2020 року, але ОСОБА_1 перенесла її оформлення на іншу дату - 09 жовтня 2020 року.

В подальшому, ОСОБА_1 продовжувала відтерміновувати оформлення квартири на інші дати, посилаючись на різні причини та перепони.

Оскільки оформлення квартири у її власність так і не відбулось, на вимогу позивача, ОСОБА_1 грошові кошти їй не повернула, а почала ухилятись від спілкування з нею, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США та 405 000 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 000 доларів США та 405 000 грн. безпідставно набутих грошових коштів, а також 10 510 грн. судового збору.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на необгрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просила заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року скасувати.

Зазначила, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене без дослідження належних доказів, оскільки вважає, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування своїх вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечила посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року без змін.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Горай Л.Й. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Сігало В.Л. проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , Оболонський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що у судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_1 набула грошві кошти у розмірі 25 000 доларів США та 405 000 грн. за рахунок позивача без достатньої правової підстави, тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення цієї суми з ОСОБА_1 .

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

На підтвердження заявлених позовних вимог, ОСОБА_2 посилається на відеозаписи фактичної передачі грошових коштів ОСОБА_3 , однак, вказані відеозаписи не можуть бути належним доказом отримання ОСОБА_1 грошових коштів, оскільки, з наданих позивачем відеозаписів (а.с. 11, 32) неможливо встановити факт передачі грошових коштів, що належать ОСОБА_2 .

Показання допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_4 , який є братом позивача, судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, при цьому, суд враховує, що свідок є близьким родичем позивача, що може вплинути на об`єктивність його свідчень.

Також, колегія суддів звертає увагу, що наданий позивачем талон повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяв про кримінальні правопорушення та іншу подію № 63994 не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій щодо ОСОБА_2 , так як сам факт звернення ОСОБА_2 до служби 102 не свідчить про вчинення шахрайських дій стосовно неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року - скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 15 760 грн. - за подачу апеляційної скарги на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 15 760 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар