ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/801/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Горденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування, третя особа: служба у справах дітей Петриківської селищної ради,

Встановив:

20.01.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування, треті особи: служба у справах дітей Кам`янської міської ради, служба у справах дітей Криничанської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації, із ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 про направлення вказаної цивільної справи до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі вказують, що ОСОБА_1 , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, ОСОБА_4 , з 22.09.2012, який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2017 розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір`ю, зареєстрована вона за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають разом з цивільним чоловіком відповідачки та його матір`ю.

До лютого 2020 року ОСОБА_1 приймав постійну участь у вихованні доньки, спілкувався з нею, зустрічав зі школи, цікавився її навчанням, вони разом проводили вільний час, вона два рази на місяць на вихідні дні залишалась у нього вдома, де він мешкає разом зі своєю матір`ю. ОСОБА_2 , яка також регулярно бачилась з ОСОБА_6 , на літніх канікулах завжди їздила з дитиною на відпочинок до моря і, взагалі, багато часу проводила зі своєю онукою.

Однак, у лютому 2020 року відповідачка заявила, що забороняє зустрічатись ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , мотивувавши це тим, що вона має іншого чоловіка, а дитина нового батька, і вони не бажають, щоб вони бачились з дитиною.

Неодноразово коли позивачі приїздили, щоб побачити ОСОБА_6 , а відповідачка і її нинішній цивільний чоловік знаходились на роботі, дитина знаходилась під наглядом матері співмешканця відповідачки, яка перебувала у нетверезому стані, забороняла дитині навіть виходити до них, висловлювалась на їх адресу нецензурною лайкою, і погрожувала їм фізичною розправою. Всі їх намагання побачитись з дитиною закінчувались непорозуміннями між нами і відповідачкою, і викликом поліції щодо перешкоджання їм бачитись з ОСОБА_6 , однак, в поліції їм роз`яснено, що між нами і відповідачкою склались цивільно-правові відносини.

Милана єдина донька у ОСОБА_1 , він любить її і робить все для того, щоб дитина не почувала себе обділеною батьківською увагою, не дивлячись на те, що вони не проживають разом з її матір`ю. У них, позивачів по справі, з ОСОБА_6 теплі стосунки і повне порозуміння, і вони не можуть дозволити відповідачці заборонити бачитись та приймати участь у вихованні дитини. Вони мають гарні побутові умови і зможуть забезпечити комфортні умови під час її перебування у них.

Позивачі ніколи не відмовлялись від виховання дитини, люблять і позитивно впливають на ОСОБА_6 і бажають приймати участь у вихованні та спілкування з дитиною, але, оскільки вони, нажаль, не можуть в добровільному порядку вирішити з відповідачкою питання їх участі у вихованні дитини, бо відповідачка в теперішній час взагалі не йде на контакт, створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, то вони вимушені звертатись з даним позовом до суду.

Позивачі просять визначити їм, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , час зустрічей з малолітньою дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері, наступним чином:

-два рази на місяць з 09.00 години суботи до 18.00 години неділі, за адресою: АДРЕСА_3 , без присутності матері дитини ОСОБА_4 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 бабусі дитини - ОСОБА_2 ) весь день, але без порушення режиму навчання дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 батька дитини - ОСОБА_1 ) - весь день, але без порушення режиму навчання дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-19 грудня кожного року (День Св. Миколая) з 09.00 години до 18.00 години;

-з 09.00 години 2 січня до 18.00 години 3 січня кожного року (новорічні свята):

-один місяць літніх шкільних канікул кожного року (за попередньою телефонною домовленістю із ОСОБА_3 ), та можливим виїздом дитини з нами на літній відпочинок до моря.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою від 05.02.2021 справу прийнято до розгляду, визначено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

13.07.2021 ухвалою замінено третю особу по справі службу у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації на службу у справах дітей Петриківської селищної ради та виключено з кола третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог службу у справах дітей Криничанської районної державної адміністрації у даній цивільній справі. Справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , кожен окремо,позовні вимоги підтримали. Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що з онукою вона позбавлена можливості спілкуватися з лютого 2020 року.

Не дивлячись на прийняте рішення служби у справах дітей, яким визначено графік їх спілкування з дитиною, відповідач відмовляється добровільно надати можливість їм поспілкуватись з Миланою не пояснюючи причин.

ОСОБА_1 зазначив, що він в добровільно надавав допомогу на утримання доньки шляхом придбання продуктів харчування та речей побуту до ухвалення судом рішення про сплату аліментів.

В подальшому позивачі надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечуючи проти позову зазначила, що після виниклого конфлікту між її чоловіком та ОСОБА_1 вона заборонила позивачам спілкуватись з ОСОБА_6 . Просить врахувати, що ОСОБА_1 приїжджаючи з метою спілкування з дитиною перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому, під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів, після оголошеної судом перерви, відповідач та її представник адвокат Ярош І.В., будучи повідомленими про час та місце проведення судового засідання, до суду повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили та жодних клопотань і заяв до суду не надали.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача і її представника неповажною та розглянув справу у їх відсутність.

Крім того, ОСОБА_3 надала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що проти позовних вимог заперечує. Так вона зазначає, що після розірвання подружніх стосунків, не зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки по матеріальному утриманню дитини, а саме не сплачував аліменти, які були стягнуті з нього в судовому порядку, вона не перешкоджала ні йому, ні його матері у спілкуванні з донькою з урахуванням стану здоров`я доньки. В лютому 2020 року відповідачі не могли бачитись з дитиною, в зв`язку з її застудою, надалі неможливість зустрічей з дитиною була пов`язана з дією загальнодержавного карантину з приводу корона вірусної хвороби, який розпочав свою дію з 11.03.2020 і в зв`язку з чим дитина знаходилась вдома на ізоляції. Подальше спілкування позивачів було унеможливлене протиправною поведінкою позивача ОСОБА_1 , якого засуджено вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2021 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння спричинив тілесні ушкодження її чоловікові ОСОБА_8 у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани лівої лобної ділянки, пара орбітальної гематоми ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні.

Кримінальні дії ОСОБА_1 вчинив 14.05.2020, приїхавши за місцем її та доньки проживання, вимагаючи надати йому можливість зустрітися з малолітньою донькою, проти чого вона, враховуючи його стан алкогольного сп`яніння, заперечувала. Її підтримав чоловік ОСОБА_8 , у відповідь ОСОБА_1 спричинив йому тілесні ушкодження, не замислившись над тим, що свідком його кримінальної поведінки була його малолітня донька.

Відповідно заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2019 стягнено з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмір 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.06.2019 року.

На виконанні в Південному відділі державної виконавчої служби у м. Кам`янськє Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавчий лист, виданий Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська 29.07.2019 року по справі № 207/1866/19 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмі 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.06.2019 року.

Відповідно довідки Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_1 станом на 30.11.2020 має заборгованій 04.06.2019 по 30.11.2020 в розмірі 30 600,00 грн.

Тобто, на протязі майже двох років відповідач не надавав малолітній донці матеріального утримання у вигляді аліментів, які стягнуті з нього за рішення суду. Додані до позову квитанції та чеки на придбання продуктових товарів, одежі та взуття, не мають підтвердження належності особі, не підтверджують факт сплати аліментів на утримання малолітньої доньки.

Таким чином, не виконуючи свої обов`язки батька по матеріальному утриманню малолітньої доньки, позивач ОСОБА_1 вважає за можливо безперешкодно користуватися своїми батьківськими правами.

Розумію, що ОСОБА_1 , як батько, має право на участь у вихованні доньки і вона не проти надати йому шанс проявити себе свідомим батьком, який доведе, що може контролювати свою агресивну поведінку, але вважає, що з урахуванням йогокримінальної поведінки, відсутності розуміння можливості узгоджувати спірні питання мирним шляхом, не може погодитись з графіком зустрічей з малолітньою донькою, запропонованим позивачами, і вважаю за необхідне запропонувати свій. Тотожній графік для зустрічей доньки з позивачем ОСОБА_2 , обґрунтований тим, що позивачі проживають за однією адресою, а місце зустрічей у більшості вимог не зазначено.

Відповідач заперечує проти вимоги позивачів визначити час їх зустрічей з малолітньою донькою два рази на місяць з 09.00 год. суботи до 18.00 год. неділі за адресою АДРЕСА_3 ум. Кам`янське без присутності матері.

При цьому, ОСОБА_3 заперечуючи проти вимоги позивачів «визначити час зустрічей з малолітньою дитиною весь день 21 березня кожного року в день народження бабусі дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батька дитини ОСОБА_1 » зазначає, що поздоровлення з днем народження повинно бути від щирого серця дитини і запрошення на таке свято відбувається також від щирого серця людини, яка святкує день народження, а не в примусовому режимі. Тим, більше, що позивачами не визначено місце знаходження дитини в зазначений час.

Відповідач заперечую проти вимоги позивачів відносно зустрічей з донькою «19 грудня (День Св.Миколая) з 09.00 год. до 18.00год. кожного року», по-перше в позові не визначено місце знаходження дитини на цей період, по-друге, не має посилання на узгодження зі нею знаходження дитини, по-третє, 19 грудня не є часом шкільних канікул, тому спілкування з школяркою не можливе з 09.00год. до 18.00 год.

Заперечує частково проти вимоги позивачів про спілкування з малолітньою донькою «з 09.00 год. 2 січня по 18.00 год. 3 січня кожного року» так як позов не має посилання на місце знаходження дитини, та не має посилання на повідомлення її про місце знаходження дитини.

ОСОБА_3 заперечує частково проти вимоги позивачів про спілкування з малолітньою донькою «один місяць літніх шкільних канікул кожного року та можливим виїздом дитини з нами на літній відпочинок до моря».

Зауважує, що майже всі вимоги позивача не передбачають ні узгодження з нею, ні повідомлення її про місце спілкування з малолітньою донькою батька та бабусі, ні урахування стану здоров`я доньки. Вважаю, що батько та бабуся, які бажають приймати участь у вихованні дитини, повинні виконання своїх батьківських прав узгоджувати з інтересами малолітньої дитини та домовленістю з її матір`ю.

Таким чином, ОСОБА_3 вважає за можливе визначити час зустрічей позивачів з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступним чином:

- один раз на місяць в суботу (за узгодженням з матір`ю дитини) в період з 10.00 годин до 18.00 годин з зазначенням місця перебування дитини з урахуванням стану здоров`я доньки;

- другого січня кожного року з 10.00 годин до 18.00 годин з зазначенням місця перебування дитини з урахуванням стану здоров`я доньки;

- один тиждень літніх шкільних канікул в червні та один тиждень літніх шкільних канікул в липні кожного року з зазначенням місця перебування дитини, за узгодженням з матір`ю дитини, з урахуванням стану здоров`я доньки.

Визначити місцем передачі малолітньої доньки ОСОБА_9 від неї до позивачів на час зустрічей м.Кам`янське Дніпропетровської області мостовий перехід через р.Дніпро, транспортна зупинка «Стара Курилівка».

Представник третьої особи служби у справах дітей Петриківської селищної ради надав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Крім того, представником третьої особи надано до суду висновок Петриківської селищної ради про участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за яким визначено способи участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місця та часу їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012. Шлюб рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.12.2017 розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_4 мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.12.2020 ОСОБА_4 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та прийняла шлюбне прізвище ОСОБА_10 , пре що Дніпровським районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено актовий запис № 456 від 26.12.2020.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2019 стягнено з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмір 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.06.2019 року.

Відповідно довідки Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_1 станом на 31.03.2021 має заборгованій зі сплати аліментів в розмірі 37400 грн.

При цьому згідно витягу з ЄРДР за № 0000258 від 12.07.2021 здійснюється досудове розслідування за фактом поданої заяви ОСОБА_3 про те, що її колишній чоловік ухиляється від сплати аліментів на їх спільну доньку ОСОБА_5 .

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2021, ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт. При цьому ухвалюючи даний вирок судом встановлено наступне: 14.05.2020 року близько 18-00 години ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , перебуваючи на відстані витягнутої руки, кулаком правої руки, умисно спричинив один удар в область лівого ока потерпілого ОСОБА_8 , від вказаного удару останній впав на землю лівим боком тулубу до землі. Продовжуючи свої протиправні умисні дії, ОСОБА_1 правою ногою спричинив два удари в область голови потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани лівої лобної ділянки, параорбітальної гематоми ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, за висновком ЄО № 2118 від 14.05.2020 встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір щодо права на спілкування з дитиною ОСОБА_7 .

Згідно Акту обстеження умов проживання від 18.12.2020, за яким обстежено умови проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 і встановлено, що для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в наявності спальне місце, місце для проведення дозвілля, виконання домашнього завдання. В наявності речі першої необхідності, іграшки, їжа тощо. Стосунки, традиції в сім`ї доброзичливі. Умови проживання задовільні. Дитина може перебувати за даною адресою в т.ч. з ночівлею.

Вирішуючи даний спір суд керується тим, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до стст.3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі й спілкуватися зі своїм батьком, бабою та дідом.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

У ч.1 і 2 ст.150 СК визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.151 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Згідно із ст.153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1 ст.159 СК, якщо той з батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до вимог ст. 257 СК баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність щодо виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При цьому, відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Так відповідно до наданого представником службу у справах дітей Петриківської селищної ради висновку від 31.01.2022 про участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за яким визначено способи участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місця та часу їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка в такі дні:

-перша та третя субота кожного місяця з 09.00 години з обов`язковим поверненням дитини до матері у неділю до 18.00 години, без присутності матері дитини ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 ;

-щорічно 21 березня (в день народження бабусі дитини ОСОБА_2 ), якщо цей день припадає на вихідний день;

-щорічно 10 червня (в день народження батька дитини) з 9.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-щорічно 19 грудня в День Святого Миколая з 9.00 години з обов`язковим поверненням дитини до матері до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-кожного року з 9.00 години 2 січня до 18.00 години 3 січня на новорічні свята;

-14 днів літніх канікул кожного року (за попередньою домовленістю із матір`ю дитини ОСОБА_3 ).

Встановити місце передачі малолітньої дитини ОСОБА_9 батькові ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 вказаний висновок службу у справах дітей Петриківської селищної ради не оскаржувала та заперечень проти нього не надавала, при цьому суд надає оцінку запереченням, викладених в відзиві на позов.

Даний висновок відповідає попередньому висновку службу у справах дітей Петриківської селищної радивід 09.07.2021, за виключенням визначення спілкування дитини, за тим же самим графіком, крім батька, з бабою ОСОБА_2 .

Оцінюючи зазначений висновок служби у справах дітей Петриківської селищної радиз огляду на позицію ОСОБА_3 до вказаного графіка спілкування з ОСОБА_6 її батька та баби в частині заперечення надання можливості їх побачень, двічі на місяць, в день народження батька і баби, 19 грудня кожного року та кожного року з 9.00 години 2 січня до 18.00 години 3 січня, викладені в відзиві на позов, суд вважає їх безпідставними.

Так визначаючи такий графік спілкування батька та баби з Миланою на засіданні комісії заслухано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та враховано рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради від 12 квітня 2021 року протокол № 4, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради від 25 січня 2022 року протокол № 1, взято до уваги що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживають за однією адресою, протягом тривалого часу не мали змоги спілкуватися з дитиною, ОСОБА_1 має заборгованість з виплати аліментів на утримання ОСОБА_9 .

Таким чином, суд приходить до переконання, що приймаючи вказаний висновок службою у справах дітей Петриківської селищної ради в достатній мірі враховані всі аспекти відносин батьків щодо участі в вихованні спільної дитини і участь у вихованні дитини її баби, умови проживання дитини. Отже, жодних підстав для категоричного відходу від даного висновку служби у справах дітей Петриківської селищної радисудом не становлено.

Визначаючи порядок та спосіб участі позивачів в вихованні ОСОБА_9 , суд бере до уваги, що висновком Петриківської селищної ради від 31.01.2022, враховуючи те, що ОСОБА_1 , в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, 25 січня 2022 року повідомив що зобов`язується повністю сплатити заборгованість з аліментів протягом 15 місяців, комісія вирішила:

Рекомендувати ОСОБА_1 , після повного погашення заборгованості з аліментів, налагодження стосунків з дитиною відповідно до графіку побачень, повторно звернутися до органу опіки та піклування про перегляд встановлених днів побачень.

Рекомендувати батькові дитини ОСОБА_1 , для налагодження стосунків з донькою ОСОБА_7 , не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати.

Рекомендувати ОСОБА_2 , враховуючи що вона проживає з сином ОСОБА_1 за однієюадресою, протягом тривалого часу не мала можливості спілкуватися з онукою та у вказані вище дні побачень батька з дитиною також матиме можливість спілкуватися з малолітньою ОСОБА_7 , налагодити відносини з онукою у встановлені дні побачень, після чого звернутися до органу опіки та піклування про перегляд встановлених днів побачень.

Рекомендувати матері дитини ОСОБА_3 поважати батьківські права ОСОБА_1 та не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою.

Окремо слід зазначити, що твердження відповідача про необхідність визначення застереження про врахування стану здоров`я малолітньої ОСОБА_6 , при наданні позивачам можливості спілкування з нею, не потребує окремого відображення в резолютивній частині рішення суду.

Така умова є зрозумілою, встановлена загальними засадами права, немає необхідності зазначати про це в рішенні суду, а здійснення примусового передання дитини за умов наявної небезпеки її життю чи здоров`ю суперечить конституційним правам людини і громадянина в Україні. Визначення в рішенні суду такого формулювання не відповідає вимогам законодавства, оскільки рішенням суду не можуть бути змінені імперативні норми права. Так ч. 2 ст.150 СК визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Жодних відомосте про наявність особливостей в стані здоров`я ОСОБА_6 , які потребують окремого врахування судом при визначення способу участі позивачів в її вихованні, відповідачем не надано.

Твердження ОСОБА_3 про те, що відсутні підстави для відвідання ОСОБА_6 батька і баби в їх день народження взагалі, з посиланням на відсутність у дитини бажання таких відвідин, безпідставні та не доведені. При цьому, суд вважає, що такі зустрічі слід обмежити наступним застереженням: з 9.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день. Суд переконаний про наявність виключно позитиву від такого спілкування позивачів з ОСОБА_6 , що відповідає найкращим інтересам дитини.

Такі ж застереження слід застосувати при призначенні побачення 19 грудня.

Визначаючи періодичність спілкування позивачів з Миланою під час літніх канікул, суд погоджується з порядком, визначеним у висновку служби у справах дітей Петриківської селищної ради.

Суд бере до уваги факт притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності і наявність заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються в примусовому порядку, однак приходить до висновку, що вказані обставини жодним чином не свідчить про наявність підстав для його обмеження в спілкуванні з донькою.

Таким чином, на підставі наданих пояснень та матеріалів справи, зокрема висновків службу у справах дітей суд вважає, що жодних підстав обмежувати спілкування позивачів з Миланою немає. Навпаки суд переконаний про наявність позитиву від їх спілкування та участі позивачів у її вихованні, що відповідатиме найкращим інтересам дитини та сприятиме її повному та гармонійному розвитку.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування підлягають частковому задоволенню з визначенням періодичності їх побачень з Миланою з графіком визначеним службою у справах дітей, з відповідними обмеженнями та застереженнями.

Саме такий спосіб участі батька і баби у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме їх інтересам і інтересам дитини, а також є достатнім для забезпечення їх участі у процесі вихованні дитини.

Суд зауважив, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб батьки та баба не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Вповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь кожного з позивачів повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 420,400 грн., що пропорційно відповідає розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 280-283 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування, третя особа: Служба у справах дітей Петриківської селищної ради, задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_2 ) у вихованні дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце та час їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно наступного графіка:

-перша та третя субота кожного місяця з 09.00 години з обов`язковим поверненням дитини до матері у неділю до 18.00 години, без присутності матері дитини ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 ;

-щорічно 21 березня (в день народження бабусі дитини ОСОБА_2 ), з 9.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-щорічно 10 червня (в день народження батька дитини ОСОБА_1 ) з 9.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-щорічно 19 грудня з 9.00 години до 18.00 години, але без порушення режиму навчального процесу дитини, якщо побачення буде припадати на робочий день;

-щорічно з 9.00 години 2 січня до 18.00 години 3 січня;

-чотирнадцять днів літніх канікул кожного року (за попередньою домовленістю із матір`ю дитини ОСОБА_3 ).

Встановити місце передачі малолітньої дитини ОСОБА_9 батькові ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ІНН НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_2 )судові витрати в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха