Ухвала

03 травня 2022 року

м. Київ

справа № 462/4435/15-ц

провадження № 61-18394ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, про демонтаж огорожі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме -заявнику необхідно було зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) та надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог указаної ухвали заявник та її представник надіслали уточнені редакції касаційної скарги та квитанцію про сплату судового збору, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2021 року, не виконані, оскільки не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду

від 26 листопада 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаної ухвали заявником надіслано уточнену редакцію касаційної скарги, проте у ній не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Ухвалами Верховного Суду від 26 листопада 2021 року та від 03 лютого

2022 року заявнику роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України.

Згідно вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, що передбачена (передбачені) статтею 389 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення на підставі, зазначеній

у пункті 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У випадку подання касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі зазначаються порушення, допущені судом, які визначені у частинах першій, третій

статті 411 цього Кодексу.

Інших заяв станом на 03 травня 2022 року відзаявника та її представника не надходило.

Отже вимоги ухвал Верховного Суду від 26 листопада 2021 року та

від 03 лютого 2022 року, в яких, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, в повній мірі заявницею не виконані (не вказано у касаційній скарзі підставу (підстави), з якої (яких) подано касаційну скаргу, що визначені у частині другій статті 389 ЦПК України).

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено,

що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення особі, яка подала касаційну скаргу.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, про демонтаж огорожі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта