Справа № 727/52/22
Провадження № 2-о/727/19/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Танасійчук Н.М.,

присяжних: Харитона І.А., Чернівецького А.В.,

за участю секретаря: Дячук І.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про визнання своєї неповнорідної сестри ОСОБА_4 безвісно відсутньою.

Посилалася- на те, що наприкінці листопада 2017 року її неповнорідна сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пішла з дому, де вона проживала за адресою АДРЕСА_1 і до сьогоднішнього дня не повернулася. Зв*язку з нею немає, її місце знаходження нікому не відоме. Орієнтовно за рік до зникнення, зі слів колишнього чоловіка зниклої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 почала доволі дивно себе поводити: стала регулярно відвідувати невідому релігійну організацію, почала постійно одягатися в довгий одяг чорного кольору та хустку, періодично «зберігала обітницю мовчання». В листопаді 2017 року ОСОБА_4 покинула своє місце проживання і зникла. Більше ОСОБА_5 її не бачив.

З огляду на це, ОСОБА_5 змушений був ініціювати процес позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно їхніх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В результаті, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05.09.2018 року в справі №715/1212/18, ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав. Крім того, даним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області було вирішено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі по 1000,0 грн. на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13 червня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

За словами зниклої сусідки ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_4 до грудня 2017 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Останіій раз ОСОБА_8 спілкувалася із ОСОБА_4 наприкінці листопада 2017 року після чого остання зникла і сусідка її більше не бачила.

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до ЧВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про розшук зниклої безвісти її неповнорідної сестри ОСОБА_4 . На момент подання даної заяви, вчинені правоохоронними органами заходи, спрямовані на розшук зниклої ОСОБА_4 результатів не дали.

26 квітня 2021 року ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької областіМакєєвої Н.В. із заявою щодо видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ ідеальну частку квартири під номером АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_9 , 1956 року народження.

В результаті розгляду вказаної заяви, 26.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвою Н.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №44/02-14, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали договір купівлі-продажу №2029, посвідчений 01 травня 1997 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хусід С.М. , відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Жодні документи, які б свідчили про укладення між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцями не надавалися.

Посилаючись на наведене, норми матеріального та процесуального права просила, суд визнати громадянку України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою з 01 грудня 2017 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 - в судове засідання не прибув. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заяви.

Суд заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян від 23 грудня 2020 року.(а.с.13).

ОСОБА_10 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19 лютого 1988 року серії НОМЕР_1 (а.с.9).

14 лютого 1998 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 , тому змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , її батьками є: батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_9 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .(а.с.11).

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.12).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , зареєстрований 15 жовтня 2000 року розірвано. Після розлучення ОСОБА_11 присвоєно дошлюбне прізвище ОСОБА_12 (а.с.14).

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2018 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 , відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, даним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області було вирішено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей : ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1000,0 грн на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13 червня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.(а.с.15-17).

З відповіді на адвокатський запит №03-С-2 від 12 березня 2021 року, наданої ОСОБА_5 вбачається, що із ОСОБА_13 він перебував у шлюбі до 09 квітня 2015 року. У шлюбі народилися двоє дітей, які до кінця 2016 року проживали з матір*ю в АДРЕСА_1 . Згодом колишня дружина почала поводити себе дивним чином, вступила до невідомої релігійної секти, перестала доглядати за дітьми. Взимку 2017 року ОСОБА_5 забрав дітей до себе. В листопаді 2017 року ОСОБА_4 зникла і він більше її не бачив.(а.с.19).

З відповіді на адвокатський запит №03-С-1 від 11 березня 2021 року, наданої ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_4 до грудня 2017 року була її сусідкою та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Останній раз ОСОБА_8 спілкувалася із ОСОБА_4 наприкінці листопада 2017 року після чого остання зникла і вона її більше не бачила.(а.с.21).

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до ЧВП ГУНП в Чернівецькій області із заявою про розшук зниклої безвісти її неповно рідної сестри ОСОБА_4 , що підтверджується заявою про розшук зниклої безвісти особи (а.с.22-23).

З відповіді наданої СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 11.04.2022 року на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.10.2022 року вбачається, що на даний момент в провадженні відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров*я особи СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000012 від 29.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за фактом безвісти зниклої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Також повідомили, що на даний момент особу не розшукано, однак проводяться всі необхідні слідчо розшукові дії для встановлення вище вказаної особи.(а.с.59).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Необхідність у заявника визнання її неповно рідної сестри ОСОБА_4 безвісно відсутньою обумовлена тим, що заявниці необхідно формити спадкові права на вищезгадану квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ., необхідність встановлення опіки над майном зниклої ОСОБА_4 з метою його збереження, необхідність укладення із відповідними організаціями договорів на постачання енергоресурсів.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, також заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_4 , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.12, 81, 247, 263-265, 293, 306, 309, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати громадянку України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ) безвісно відсутньою з 01 грудня 2017 року.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Танасійчук Н.М.

Присяжні Харитон І.А.,

Чернівецький А.В.