Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 Справа №607/22210/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 6000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 30 серпня 2008 року вступила у зареєстрований шлюб із відповідачем ОСОБА_2 . У шлюбі народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає жодних коштів на утримання дітей, хоча має таку можливість. Так, позивачка вказує, що відповідач є керівником регіонального представництва ТОВ «Бест Аутомотив Технолоджис» та отримує мінімальну заробітну плату. Проте, їй відомо, що неофіційний додатковий дохід відповідача складає 30 000 - 40 000 гривень за місяць. На думку позивачки про наявність додаткових доходів свідчать ті обставини, що відповідач орендує житло, вартістю 7-8 тисяч за місяць, володіє на праві власності автомобілем марки «Reng Rover», який придбаний ним у минулому році та здійснює будівництво житлового будинку на приватній земельній ділянці в с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області та має депозит в Райффайзен банк в сумі 500 000 гривень. При цьому, позивачка вказує, що інших дітей чи непрацездатних осіб відповідач на утриманні немає. Так, зазначає, що самостійно забезпечувати неповнолітніх дітей усім необхідним вона немає можливості, оскільки її доходи складаються із заробітної плати, яку вона отримує, працюючи менеджером з адміністративної діяльності в ТОВ «Євробуд-СБ». За вказаних обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що вказаний розмір аліментів необхідний для належного утримання дітей відповідного віку. Так, зазначила, що старший син ОСОБА_5 навчається у шостому класі класичної гімназії, молодший син ОСОБА_6 навчається у дошкільному навчальному закладі, відвідує додаткові оплачувані заняття із хореографії та англійської мови.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати із нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину. При цьому, зазначив, що він у добровільному порядку надає дітям кошти на їх потреби, а після того, як почав жити окремо від позивачки залишив їй усе майно.

Судом установлено:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вступили у зареєстрований шлюб 30 серпня 2008 року, про що складено актовий запис №1246 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 30 серпня 2008 року видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1007 від 11 травня 2010 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №856 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 21 квітня 2016 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року, ухваленим у цивільній справі №607/17676/21 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Неповнолітні діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом із матір`ю -позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 19 жовтня 2021 року за №12773006, Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 19 жовтня 2021 року за №13772998 та Актом, виданим 18 жовтня 2021 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Яреми 16» (а.с. 6-8).

Як убачається із довідки №04/10/21, виданої 04 жовтня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробуд-СБ» ОСОБА_1 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Євробуд-СБ» з 15 травня 2020 року та займає посаду Менеджер (управитель) з адміністративної діяльності, її дохід за період із 01 квітня 2021 року по 30 вересня 2021 року склав 41440,60 гривень.

На ухвалу суду про витребування доказів, Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) Головного сервісного центру МВС надано відповідь за №31/19-196 від 19 січня 2022 року, у якій повідомлено, що станом на 19 січня 2022 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELEDER», 2011 року випуску, кузов НОМЕР_4 , зареєстрований 27 вересня 2018 року; транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_5 зареєстрований 08 грудня 2010 року, 24 жовтня 2018 року перереєстровано на нового власника.

Також, на ухвалу суду про витребування доказів АТ «Райффайзен Банк» надано інформацію, з якої убачається, що у відповідача ОСОБА_2 за період із 01 січня 2020 року по 13 січня 2022 року наявні рахунки у АТ «Райффайзен Банк», зокрема, один депозитний рахунок, залишок коштів на якому станом на 21 січня 2022 року відсутній, а також чотири поточних рахунки, на одному із яких наявний залишок коштів у сумі 17,49 гривень, на іншому залишок коштів становить 1645,10 гривень, на двох інших поточних рахунках залишок коштів відсутній.

Із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків слідує, що відповідач ОСОБА_2 отримує дохід у виді заробітної плати у ТОВ «БЕСТ АУТОМОТІВ ТЕХНОЛОДЖІС», загальна сума якого за період із першого кварталу 2021 року по четвертий квартал 2021 року становить 66709,06 гривень.

Також, представником позивачки адвокатом Рукавцем О.В. долучено копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери №5568115 від 02 липня 2013 року та №50257296 від 18 грудня 2015 року, з яких убачається що за відповідачем зареєстровано на праві власності, на підставі договору дарування, гараж № НОМЕР_6 у гаражному кооперативі «Кенотрон» у м. Тернополі, а також зареєстровано на праві власності, на підставі договору дарування, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2 га, що знаходиться у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області.

Згідно викладених у позові обставин, сторони не можуть досягнути згоди з приводу матеріального утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично сприймає доводи позивачки про наявність у відповідача неофіційного доходу у розмірі 30 000 40 000 гривень щомісячно, оскільки позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Також, при визначені розміру аліментів суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що перебування у відповідача на праві власності гаража та земельної ділянки, свідчить про наявність у відповідача значних доходів, оскільки право власності на зазначені об`єкти зареєстровано на підставі договору дарування.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2618 гривень. Сімейним кодексом передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги те, що відповідач є молодою особою працездатного віку, працевлаштований, отримує достатній та стабільний дохід, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 грудня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 81, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 грудня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень судового збору.

Рішення про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного тексту рішення суду 26 квітня 2022 року .

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка