Провадження № 2/344/719/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.,

за участю сторін:

представника позивача адвоката Валька Б.І.

представника відповідача Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання видати трудову книжку, зобов`язання скасувати наказ та змінити дату звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання видати трудову книжку, зобов`язання скасувати наказ та змінити дату звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 13 липня 2005 року впродовж останніх 16-ти років працював у Івано-Франківській філії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». 03 лютого 2010 року позивача призначено на посаду заступника керівника напрямку з Hard Collection РП Івано-Франківської філії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». 30 липня 2021 року згідно наказу № Є.DN-YB-2021-7108956 позивача звільнено з посади заступника керівника напрямку з Hard Collection РП Івано-Франківської філії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штатів. У наказі про звільнення позивача у пункті третьому чітко зазначено на необхідність видачі в останній робочий день належним чином оформленої трудової книжки, а у разі відсутності працівника на робочому місці надіслати поштою лист про необхідність отримання трудової книжки та наказ про звільнення. Однак всупереч вимогам чинного законодавства України та наказу про звільнення відповідач не видав позивачу трудову книжку із записом про звільнення. Трудова книжка не видана по сьогоднішній день. У день звільнення 30 липня 2021 року позивач перебував на робочому місці, проте ніхто з посадових осіб відповідача трудову книжку не видав, як і не видав наказу про звільнення з роботи. Разом з тим в цей день позивачу стало відомо, що посадові особи відповідача не можуть видати йому трудову книжку, оскільки станом на 30 липня 2021 року її не було в місті Івано-Франківську, так як трудова книжка знаходилася в офісі відповідача в місті Дніпро. На початку серпня 2021 року на адресу позивача надійшов лист від відповідача в якому містилася копія наказу про звільнення від 30 липня 2021 року №Є.DN-YB-2021-7108956, а також повідомлення з управління кадрового діловодства відповідача з пропозицією з`явитися для отримання трудової книжки, за адресою: АДРЕСА_1 та кабінет 117. Позивач вважає, що даний лист відповідача є порушенням обов`язку, який полягає у невидачі копії наказу про звільнення та належним чином завіреної трудової книжки, а також невиконання пункту третього наказу від 30 липня 2021 року про звільнення позивача. Відповідач всупереч встановленого та гарантованого чинним законодавством порядку звільнення та видачі трудової книжки не видав в останній робочий день копію наказу про звільнення та належним чином оформлену трудову книжку, чим порушив та продовжує порушувати законні права позивача. Станом на даний час відповідачем відомості про звільнення позивача не були внесені до електронної трудової книжки і у зв`язку з невидачею позивачу паперової трудової книжки він не може влаштуватися на роботу чи отримувати допомогу в статусі безробітного в центрі зайнятості і як наслідок позбавлений можливості отримувати дохід. Позивачу за травень-червень була нарахована заробітна плата в розмірі 44347,90 грн., середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки чи здійснення запису до електронної трудової книжки, які допущені з вини відповідача, станом на даний час становить 19 839,85 грн. За вказаних обставин позивач просить суд постановити рішення, яким зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» видати ОСОБА_1 , належним чином оформлену трудову книжку, зобов`язати відповідача скасувати наказ № Є.DN-YB-2021-7108956 від 30 липня 2021 року про звільнення позивача з посади та змінити дату його звільнення з 30 липня 2021 року на фактичний день видачі паперової трудової книжки чи внесення запису до електронної трудової книжки через вебпортал Пенсійного фонду України, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 липня 2021 року до дня видачі паперової трудової книжки чи внесення запису до електронної трудової книжки через вебпортал Пенсійного фонду України, який станом на момент пред`явлення позову становить 19 839,85 грн., та понесені судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20-21).

21 вересня 2021 року від представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшло клопотання про залишення позову без руху, оскільки позивачем при подачі позову не було оплачено судовий збір за частину позовних вимог (а.с.24-25).

29 вересня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що ОСОБА_1 працював в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» з 13 липня 2005 року по 30 липня 2021 року на різних посадах та був звільнений на підставі наказу № Є.DN-YB-2021-7108956 від 30 липня 2021 року згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штатів. В день звільнення ОСОБА_1 не з`явився за отриманням трудової книжки до підрозділу, відповідального за облік та ведення трудових книжок. У зв`язку з цим на адресу позивача 30 липня 2021 року було направлено повідомлення № 20.1.0.0.0/7-181207/3269 про необхідність отримання трудової книжки або направлення згоди на поштове пересилання та копію наказу про звільнення, за номером відправлення 335. За даними сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» поштове повідомлення №335 було отримано адресатом 02 серпня 2021 року. У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 за отриманням трудової книжки та відсутність звернень від нього, на підставі яких банк міг би здійснити поштове пересилання трудової книжки, 30 серпня 2021 року було направлене повторне повідомлення №20.1.0.0.0/7-181207/3270 про необхідність отримання трудової книжки за номером відправлення 451. За даними сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» поштове повідомлення №451 було отримано адресатом 06 вересня 2021 року. На сьогоднішній день позивач не з`явився за отриманням трудової книжки і не надав у письмовому вигляді згоду на пересилання трудової книжки поштою у зв`язку із чим трудова книжка наразі перебуває у відповідальному за видачу трудових книжок відділі. Відповідач вважає, що вина роботодавця відсутня, оскільки з боку банку було вжито комплекс необхідних заходів, спрямованих на видачу трудової книжки звільненому працівнику, які цілком відповідали чинному законодавству. Затримка видачі трудової книжки зумовлена лише бездіяльністю позивача, яка полягала у неявці за отриманням трудової книжки та ненаданні згоди на поштове пересилання трудової книжки. Також позивачем не було надано доказів існування вимушеного прогулу, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач не надав докази того, що ним були здійснені спроби працевлаштування, проте внаслідок відсутності трудової книжки йому було відмовлено у працевлаштуванні, що і спричинило вимушений прогул. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 43-48).

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху (а.с.91-92).

07 жовтня 2021 року представником позивача адвокатом Вальком Б.І. усунуто недоліки.

07 жовтня 2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому пояснив, що відповідачем не було виконано обов`язок щодо видачі трудової книжки в останній робочий день, а позивачем не було порушено жодної правової норми, а також відповідачем не долучено жодного доказу, який би підтверджував невиконання позивачем конкретних обов`язків, вчинення ним дій чи бездіяльності, внаслідок яких сталося порушення законодавства про працю, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 97-100).

Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 106-107).

18 жовтня 2021 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити, додатково пояснює, що чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця ознайомлювати працівників під підпис абсолютно з усіма наказами та розпорядженнями, що видаються в процесі діяльності. Інформування працівників Банку здійснюється за допомогою програмного комплексу «Путівник», електронного документообігу «ПриватДок», отже, позивач під час роботи мав безперешкодний доступ до інформації, розміщеної в програмному комплексі «Путівник», в тому числі до інформації з кадрових питань таких, як видача трудових книжок або інших кадрових документів. Позивач не надав доказів того, що йому було відмовлено у працевлаштуванні внаслідок відсутності трудової книжки, тому не підтверджено наявність вимушеного прогулу. Позивачем не вчинено жодних дій, спрямованих на отримання трудової книжки, що свідчить про зловживання правом з боку позивача, що має на меті затягування процесу отримання трудової книжки та відповідно збільшення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.109-111).

22 лютого 2022 року представником позивача надано до суду письмові пояснення щодо долучених відповідачем доказів (а.с. 143-144).

15 березня 2022 року до суду надійшли від відповідача заперечення на письмові пояснення позивача від 22 лютого 2022 року (а.с.160-162).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

30 липня 2021 року згідно наказу № Є.DN-YB-2021-7108956 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника напрямку з Hard Collection РП Івано-Франківської філії Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штатів (а.с.11,49).

30 липня 2021 року Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було направлено ОСОБА_1 повідомлення № 20.1.0.0.0/7-181207/3269 про необхідність отримання трудової книжки або направлення згоди на поштове пересилання, що отримано адресатом 02 серпня 2021 року (а.с.12, 50-52).

30 серпня 2021 року Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» надіслано ОСОБА_1 повідомлення № 20.1.0.0.0/7-181207/3270 про необхідність отримання трудової книжки або направлення згоди на поштове пересилання, отримано адресатом 06 вересня 2021 року (а.с.53-55).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 за період з січня по червень 2021 року була нарахована заробітна плата у загальному розмірі 156842,58 грн (а.с.14).

Положення про Івано-Франківську філію Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» затверджено рішенням Наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» протоколом 366/20 від 27 листопада 2020 року (а.с.56-66).

17 жовтня 2013 року Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» був прийнятий наказ СП-2013-68-30397 «Про централізацію функцій кадрового діловодства в напрямку трудових ресурсів ГО», відповідно до пункту 13 якого організовано передачу трудових книжок співробітників РП з РЦКД у Направлення трудових ресурсів ГО за актом приймання-передачі (а.с.67, 137-142).

ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата, його середньоденна заробітна плата складає 961,08 грн (а.с.78-81).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників», трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Згідно пункту 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

У пункті 4.2 вказаної Інструкції визначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з 13 липня 2015 року по 30 липня 2021 року та був звільнений на підставі наказу № Є.DN-YB-2021-7108956 від 30 липня 2021 року відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штатів (а.с.11,49).

Також сторонами не заперечувалося, що місцем роботи ОСОБА_1 була Івано-Франківська філія Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яка відповідно до чинного законодавства не є юридичною особою.

Судом встановлено що останнім робочим днем позивача було 30 липня 2021 року.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», як власник, був зобов`язаний 30 липня 2021 року видати трудову книжку позивачу.

Як встановлено з доказів, наданих стороною відповідача, зокрема, Положення про Івано-Франківську філію Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», затвердженої рішенням Наглядової ради Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» протоколом 366/20 від 27 листопада 2020 року (а.с.56-66) та наказу СП-2013-68-30397 «Про централізацію функцій кадрового діловодства в напрямку трудових ресурсів ГО» від 17 жовтня 2013 року (а.с.67, 137-142), функції кадрового діловодства, особові справи та трудові книжки було передано з відокремлених підрозділів до головного офісу, а саме Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відтак, представник відповідача, як на підставу заперечень проти заявлених позовних вимог посилався на те, що видача трудової книжки позивачу мала бути здійснена саме відповідальними працівниками Управління кадрового діловодства банку, яке розташовано у місті Дніпро.

У пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників» встановлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, відповідачем Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» був встановлений певний порядок зберігання трудових книжок, за порушення якого посадові особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд оцінює критично пояснення позивача, надані у судовому засіданні, про те, що він не знав про місце зберігання його трудової книжки, оскільки позивач, будучи працівником банку, мав право користуватися усіма програмами банку, зокрема, програмним комплексом «Путівник», електронним документообігом «ПриватДок».

Позивачем не надано до суду жодних доказів звернення до відповідача з заявою про направлення трудової книжки до 30 липня 2021 року чи з`явлення за місцезнаходженням трудової книжки ІНФОРМАЦІЯ_1 з наміром особистого отримання трудової книжки.

Крім того, як вбачається з листів Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 30 липня 2021 року № 20.1.0.0.0/7-181207/3269 та від 30 серпня 2021 року № 20.1.0.0.0/7-181207/3270, позивачу було додатково роз`яснено порядок отримання трудової книжки, а також роз`яснено, що у разі неможливості отримання трудової книжки в Управлінні кадрового діловодства банку, останній може у письмовій формі надати свою згоду на відправлення трудової книжки поштою.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем було вжито заходів, направлених на отримання трудової книжки, як особисто за місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», так і шляхом її поштового пересилання, в той час як стороною відповідач надано докази здійснення заходів, спрямованих на виконання вимог статті 47 Кодексу законів про працю України.

Щодо посилання сторони позивача на внесення відомостей про звільнення в електронній формі, то суд виходить з наступного.

У пункті 1 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05 лютого 2021 року № 1217-IX, що набрав чинності 10 червня 2021 року, встановлено, що включення Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність працівників здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності цим Законом на підставі відомостей, поданих страхувальником або застрахованою особою у порядку та строки, встановлені Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин.

Отже, обов`язок облікувати трудову діяльність позивача у відповідача виник з терміном до 10 червня 2026 року.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача видати позивачу трудову книжку, зважаючи на те, що позивач не позбавлений права на її отримання у позасудовому порядку як особисто, так і засобами поштового зв`язку.

За вказаних обставин не підлягають задоволенню також позовні вимоги про зміну дати звільнення позивача з 30 липня 2021 року на дату фактичної видачі трудової книжки, як такі, що є похідними від позовної вимоги про видачу трудової книжки.

Стосовно вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05 лютого 2021 року № 1217-IX, що набрав чинності 10 червня 2021 року, внесено зміни у статтю 235 Кодексу законів про працю України, а саме: у частині третій слова "в трудовій книжці" виключити; у частині п`ятій слова "трудової книжки" замінити словами "копії наказу (розпорядження) про звільнення".

Станом на час звільнення позивача з посади частина четверта статті 235 Кодексу законів про працю України була викладена у новій редакції і передбачала, що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Під час судового розгляду не встановлена вина відповідача у затримці з видачею трудової книжки позивачу, тому вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, не встановив порушення з боку роботодавця прав працівника у сфері трудових відносин, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

На підставі наведеного, відповідно до статей 47, 48, 231, 233, 235 Кодексу законів про працю України, керуючись статтями 2, 4, 9, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання видати трудову книжку, зобов`язання скасувати наказ та змінити дату звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 травня 2022 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 травня 2022 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Суддя Мелещенко Л.В.