Провадження № 2/554/69/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений між ними 15.10.2005року.

В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що часто стає причиною суперечок. Примирення вважає неможливим та категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвали рішення у справі.

Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що знаходиться в матеріалах справи, встановлено що 15.10.2005 року міжОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1686. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 652.

Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує більше року, проживає окремо, позивач примирення не бажає.

Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлено.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що сторони дійшли згоди про розірвання шлюбу, а також те, що тривалий час сімейні відносини між сторонами фактично припинені, стороні спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки наявність шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя.

В силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, позивачу повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,141,142,223,229, 247, 263,265,268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Шлюб, зареєстрований 15.10.2005 року міжОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1686 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві/Шевченківський район/ 22030101 повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого 17.11.2021 згідно з квитанції АТ «Ощадбанк» №9 за подання вказаного позову до суду, а саме 454,00 грн.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко