Справа № 214/1740/21
2/214/790/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі :

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути на свою користь з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Відповідач-1) матеріальну шкоду у розмірі 63622 грн. 60 коп., з ОСОБА_2 (далі Відповідач-2) моральну шкоду у розмірі 30000 грн. 00 коп., франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 14678 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 07 листопада 2020 року, о 13 год. 20 хв., Відповідач-2, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-3302», д.р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , рухаючись в районі АГЗС «SUN» по вул. Заводська в м. Кривому Розі, виконуючи маневр лівого повороту з невідповідного крайнього положення, не переконався в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з, належним згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивачу, автомобілем марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , під керуванням дружини позивача ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані факти та обставини підтверджуються постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2020 року по справі про адміністративне правопорушення №214/8256/20, яка набрала законної сили 21 грудня 2020 року та якою винним у даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано Відповідача-2, який своїми діями порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, через що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д21/12/20 від 31.12.2020 року, сума матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , складає 120007 грн. 71 коп., з яких Відповідачем-1 позивачу було відшкодовано 56385 грн. 11 коп., тому позивач просить суд стягнути з Відповідача-1 на свою користь різницю від вказаної суми - 63622 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням належного йому автомобіля. При цьому, Відповідач-2, на думку позивача, має відшкодувати йому франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач також просить стягнути з Відповідача-2 завдану йому моральну шкоду, що полягає в негативній зміні його життєвого устрою, пережитому нервовому потрясінні, зниженні якості його життя, яку він оцінює у 30000 грн. Також, позивач просив стягнути на його користь понесені судові витрати, що складаються із: 8000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, 3500 грн. 00 коп. - витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 3178 грн. 00 коп. витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Представник Відповідача-1, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Між тим, матеріали справи містять відзив представника відповідача на позов, згідно з яким представник просить суд відмовити позивачу у задоволенні пред`явлених позовних вимог з посиланням на те, що Відповідачем-1 визнано подію, що відбулась страховим випадком, складено ремонту калькуляцію та відповідно до розрахунку страхового відшкодування позивачу було виплачено страхове відшкодування, сума якого була зменшена на суму франшизи та з у рахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей. Відтак, представник вважає, що Відповідач-1 виконав свій обов`язок щодо виплати позивачу страхового відшкодування у повному обсязі.

Відповідач-2 про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як убачається зі змісту позову та підтверджується матеріалами справи, 07 листопада 2020 року, о 13 год. 20 хв., Відповідач-2, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-3302», д.р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , рухаючись в районі АГЗС «SUN» по вул. Заводська в м. Кривому Розі, виконуючи маневр лівого повороту з невідповідного крайнього положення, не переконався в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з, належним згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивачу, автомобілем марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , під керуванням дружини позивача ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані факти та обставини підтверджуються постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2020 року по справі про адміністративне правопорушення №214/8256/20, яка набрала законної сили 21 грудня 2020 року та якою винним у даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано Відповідача-2, який своїми діями порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, через що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д21/12/20 від 31.12.2020 року, наданого судовим експертом Чивчишем О.П. на замовлення позивача, за проведення якого позивачем було сплачено 3500 грн. 00 коп., сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , складає 120007 грн. 71 коп.

Як убачається з полісу №АР/7112840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль марки «ГАЗ-3302», д.р.н. НОМЕР_1 , було застраховано у Відповідача-1. Строк дії договору страхування при цьому становив із 05 березня 2020 року по 04 березня 2021 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну була встановлена у розмірі 130000 грн. 00 коп., розмір франшизи 2500 грн. 00 коп.

Згідно розрахунку страхового відшкодування та виписки по надходженням по картрахунку Відповідач-1 сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 56385 грн. 11 коп.

Отже, розглядаючи пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення недоплаченого позивачу розміру страхового відшкодування та суми франшизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання такого відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. До такої заяви також додаються документи, перелік яких міститься у п. 35.2 ст. 35 Закону.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Так, дослідивши матеріали справи суд зазначає, що будь-яких доказів, які свідчать про погодження Відповідачем-1 з позивачем виплаченого останньому розміру страхового відшкодування у сумі 56385 грн. 11 коп. матеріали справи не містять та Відповідачем-1 не надано. Відтак, суд доходить висновку, що між Відповідачем-1 та позивачем не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, у зв`язку з чим Відповідач-1 здійснив виплату вищевказаного страхового відшкодування з порушенням п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надані ним розрахунки щодо визначення суми страхового відшкодування як доказ належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, є недопустимим доказом у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Так, як зазначалось вище, позивачем до позовної заяви було додано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №Д21/12/20 від 31.12.2020 року, складений судовим експертом Чивчишем О.П., відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , складає 120007 грн. 71 коп. При цьому, як убачається з описової частини вказаного висновку, матеріальний збиток, заподіяний власнику пошкодженого автомобіля, розраховано з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу і втрати товарної вартості.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлена у вищевказаному висновку експерта сума матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику пошкодженого автомобіля марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , відповідачами не спростована, інші висновки експертів ними не надані.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд проходить до висновку, що саме встановлений вищевказаним висновком експерта матеріальний збиток, який заподіяний позивачу, як власнику автомобіля марки «BYD-F-3», д.р.н. НОМЕР_4 , пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за вини Відповідача-2, повинен був виплатити Відповідач-1 позивачу, що перебуває в рамках встановленого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну.

Однак, як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Відповідач-1 виплатив позивачу страхове відшкодування у сумі 56385 грн. 11 коп., що на 63622 грн. 60 коп. є меншим від матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику пошкодженого автомобіля, що встановлений вищевказаним висновком експерта.

Між тим, суд зауважує, що долученим до матеріалів справи полісом №АР/7112840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено розмір франшизи у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Умовами п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, в ідеальному значенні франшиза це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. За своїм характером вона хоча і є частиною матеріального збитку, однак не може бути включена до суми майнового збитку для стягнення її зі страховика, адже підлягає відшкодуванню виключно страхувальником або особою, відповідальною за збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку такою особою є Відповідач-2.

Отже, зважаючи на вищевикладене, сума матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику пошкодженого автомобіля, що встановлена вищевказаним висновком експерта та підлягає виплаті Відповідачем-1 позивачу, з відрахуванням вже виплаченої суми страхового відшкодування та суми франшизи становить суму у розмірі 61122 грн. 60 коп.

Разом з тим, з Відповідача-2, як особи відповідальної за завдані збитки,на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача-2 на користь позивача відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункти 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що в свою чергу також кореспондується із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Так, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2020 року встановлено винуватість Відповідача-2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина Відповідача-2 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, повністю підтверджується належними доказами.

При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, він пережив нервове потрясіння, крім того, втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач вимушений був змінити звичний ритм життя, докладати додаткових зусиль задля його організації, що спричинило ряд незручностей, а тому суд уважає, що позивачеві спричинено моральної шкоди, яку оцінює в 3000 грн. 00 коп. та яку вважає не більш, ніж достатньою для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до його збагачення та при встановлених обставинах становитиме достатньо справедливу сатисфакцію.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, які позивач складає із: 8000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, 3500 грн. 00 коп. - витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 3178 грн. 00 коп. витрат пов`язаних зі сплатою судового збору,суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно змісту позовної заяви ціна позову становить 96122 грн. 60 коп. (63622 грн. 60 коп. матеріальна шкода (недоплачене страхове відшкодування) + 2500 грн. 00 коп. - матеріальна шкода (сума франшизи) + 30000 грн. 00 коп. моральна шкода), відтак, судовий збір належний до сплати позивачем складає 961 грн. 23 коп.

Вартість проведеного автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля у розмірі 3500 грн. 00 коп. та 8000 грн. 00 коп. - вартість правничої допомоги, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, суд відносить до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Отже, відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог з Відповідача-1 у загальному розмірі 9195 грн. 49 коп. (611 грн. 33 коп. судовий збір + 5084 грн. 16 коп. правнича допомога + 3500 грн. 00 коп. - витрати на автотоварознавче дослідження) та з Відповідача-2 у загальному розмірі 512 грн. 50 коп. (54 грн. 98 коп. судовий збір + 457 грн. 52 коп. правнича допомога).

Разом з тим, згідно квитанцій, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3178 грн. 00 коп., замість належного 961 грн. 23 коп., у зв`язку з чим суд уважає за можливе роз`яснити позивачу положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якими сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,ст.ст. 6, 22, 33, 35, 36 Закону Украйни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»(код ЄДРПОУ 0003418, юридична адреса: м. Київ, вул. Здолбунівська, будинок 7-д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у виді недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 61122 грн. 60 коп. та судові витрати в загальному розмірі 9195 грн. 49 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) франшизу у розмірі 2500 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. 00 коп. та судові витрати в загальному розмірі 512 грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.