27 квітня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді - Панас О.В. при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.
Свої вимоги обгрунтовує наступними доводами.
Вона є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_2 .
Окрім неї в квартирі зареєстровані її син ОСОБА_3 , його колишня дружина ОСОБА_2 та її онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Не зважаючи на факт розірвання шлюбу та виселення із її квартири, ОСОБА_2 і досі в ній зареєстрована, хоча фактично вже давно там не проживає. На даний час вона та її син змушені нести витрати на житлово-комунальні послуги за усіх зареєстрованих осіб. Добровільно змінити адресу реєстрації відповідачка наміру не має.
Ухвалою суду від 24.11.2021р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири, що знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується оглянутим судом витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6263453 від 20.01.2005 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.01.2005р., виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради.
Згідно довідки про фактичне проживання/не проживання особи від 02.11.2021 р. № 44, виданої головою ОСББ "Набережне 2" вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована, однак фактично не проживає в кв. АДРЕСА_2 , з липня 2020 року.
З оглянутого судом акту від 02.11.2021 року складеного комісійно сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживає з липня 2020 року за адресою в АДРЕСА_3 . Через реєстрацію відповідачки в квартирі , позивачка не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав як власник квартири, та несе додаткові витрати по утриманню квартири, що пов`язані з реєстрацією у квартирі відповідачки. Доказів проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 , судом не встановлено, а відповідачкою таких доказів суду не надано. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частина 1 та 3 статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном . Частиною 1 ст. 405 ЦК України та ч.І ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Окрім того, в ст. 156 ЖК України встановлено, що повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, а саме: дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Отже, у даному випадку, із припиненням сімейних відносин між сином позивачки та відповідачкою, фактично остання добровільно припинила право користування житлом, яке належить на праві власності позивачці. Судом не встановлено будь-яких поважних причин непроживання відповідачки у квартирі за місцем реєстрації, та не встановлено жодних дій відповідачки, які в вказували на той факт, що їй чинять перешкоди у користуванні квартирою, або перешкоджання позивачкою у реалізації права відповідачки на користування квартирою. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» однією із підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких умов, враховуючи те, що реєстрація у належній позивачці квартирі є порушенням її прав, як власника на розпорядження, користування та володіння своїм майном на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що єдиним способом захисту права позивача та усунення перешкод у користуванні належним позивачці майном є визнання відповідачки ОСОБА_2 , яка понад рік не проживає у спірній квартирі, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати, понесені позивачкою підлягають до стягнення з відповідачки на її користь. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 280-282, 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати при зверненні до суду в сумі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено - 02.05.2022 р.
Суддя О.В.Панас