Дата документу 03.05.2022 Справа № 336/4524/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4524/21 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/1105/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедро» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ТОВ «Щедро» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом від 28.04.2017 року № 1910-к він призначений на посаду головного механіка Виробничого підрозділу «ЗЖК» ТОВ «Щедро». Загальний стаж роботи позивача на підприємстві складає понад 15 років. Початок трудової діяльності 1995 року.

03.06.2021 року відповідачем видано наказ № 0306/1-к «Про оголошення догани ОСОБА_3 », яким йому оголошено догану.

Вважав, що підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани є вчинення дисциплінарного проступку, який, на думку відповідача, полягає в тому, що він не забезпечив належного контролю за фактичним виконанням робіт представниками ФОП ОСОБА_4 із щомісячного обслуговування приточних, загально обмінних установок (калориферів) та поточного ремонту вентиляційних установок згідно договору № 48-Z від 12.02.2021 року, неналежним чином організував міжремонтне обслуговування обладнання (устаткування), не здійснював контроль за цільовим використанням грошових коштів на користь ФОП ОСОБА_4 та неналежного виконання робіт з обслуговування вентиляційних систем підприємства, чим порушив п.п. 3.1.2,3.2.5,3.2.14 Посадової інструкції головного механіка, Наказ № 52 від 28.04.2021 року, Наказ № 181 від 27.12.2018 року, що викладено в наказі № 0306/1-к «Про оголошення догани ОСОБА_3 ».

Вважав, що вказаний наказ прийнятий відповідачем з грубим порушенням вимог КЗпП України, оскільки дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до нього не уповноваженою особою, сам наказ про оголошення догани не містить суті дисциплінарного проступку, дату його вчинення. Факт належного виконання та у повному обсязі умов договору № 48-Z від 12.02.2021 року спростовується фактом підписання відповідачем Актів надання послуг.

Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором, відповідач помилково посилався на накази від 27.12.2018 року № 181 та від 28.04.2021 року № 52, оскільки йому невідомо їх зміст. Наказ № 52 від 28.04.2021 року не міг бути застосований до дисциплінарного проступку, оскільки не містить дати його прийняття.

До трудових обов`язків головного механіка не входить обов`язок щодо здійснення контролю за фактичним виконанням робіт підрядними організаціями, в тому числі ФОП ОСОБА_4 .

На підставі зазначеного просив: визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Щедро» № 03.06.2021/к від 03.06.2021 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 », вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що до його обов`язків не входить здійснення контролю за виконанням робіт підрядною організацією, факт неналежного виконання робіт за договором підряду позивачем не доведений, застосування дисциплінарного стягнення здійснено не уповноваженою особою, при цьому в наказі відсутня дата або період вчинення дисциплінарного проступку, зазначаючи, що судом порушено порядок допиту свідків, безпідставно прийнятий відзив, який був поданий з порушенням строків, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, судові витрати покласти на відповідача.

ТОВ «Щедро» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що судом першої інстанції було дотримано положень матеріального та процесуального права.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Щедро» про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 28.04.2017 року на підставі наказу № 1910 прийнятий на посаду головного механіка до служби головного механіка виробничого підрозділу «ЗЖК» ТОВ «Щедро» (а.с.15).

Відповідно до пунктів 3.1.2, 3.2.7, 3.2.5, 3.2.14 посадової інструкції головного механіка до служби головного механіка виробничого підрозділу «ЗЖК», затвердженої директором ТОВ «Щедро», ОСОБА_1 зобов`язується:

-забезпечити належний технічний стан, безпечне обслуговування технологічного обладнання;

-організовувати міжремонтне обслуговування, своєчасний і капітальний ремонт устаткування;

-контролювати цільове використання грошових і матеріальних коштів у рамках затвердженого бюджету;

-організувати технічні огляди, випробування і ревізію експлуатованого устаткування згідно із графіком ППР з урахуванням вимог Правил охорони праці (а.с.18-22). Із посадовою інструкцією позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.21).

Наказом № 181 від 27.12.2018 року «Про організацію технічного нагляду за ремонтом, експлуатацією та утриманням об`єктів підприємства» ОСОБА_1 призначений відповідальним за наглядом за технічним станом, проведенням ремонтів, і виконанням графіків ППР (пункт 1.2 наказу). Копію зазначеного наказу позивач отримав особисто, що підтверджується його підписом (а.с.68 зворот.).

Відповідно до пункту 1.2 наказу № 52 від 28.04.2021 року « Про організацію технічного нагляду за ремонтом, експлуатацією та утриманням об`єктів підприємства» ОСОБА_1 призначений відповідальною особою за проведенням ремонтів і виконанням графіків ППР, проведенням діагностування та опосвідчення, зокрема вентиляційних і аспіраційних систем, устаткування кондиціонування повітря.

12.02.2021 року між ТОВ «Щедро» та ФОП ОСОБА_4 укладено договір підряду № 48Z, за умовами якого Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати наступні роботи по заявці Замовника: щомісячне обслуговування приточних, загально обмінних установок (колориферів) (Перелік у Додаток № 1); поточний ремонт вентиляційних установок, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (а.с.23-26). За вказаним договором сторонами узгоджені терміни виконання робіт, зобов`язання сторін щодо виконання сторонами умов договору, умови платежу, ціну договору та інші умови.

Судом першої інстанції встановлено, що на підприємстві було проведено перевірку виконання договірних обов`язків підрядниками.

За результатами проведеного службового розслідування товариством було встановлено, що ФОП ОСОБА_4 обов`язки щодо щомісячного обслуговування приточних загальнообмінних установок (калориферів) у кількості 29 одиниць, передбачені умовами договору № 48Z від 12.12.2021 року, не виконувала, в журналах експлуатації та ремонту вентиляційних систем відсутні записи про виконання обслуговування, окрім 26.02.2021 року (а.с.91).

За поясненнями ОСОБА_5 (майстра служби головного механіка), ОСОБА_6 (майстра служби головного механіка), ОСОБА_7 (майстра служби головного механіка) ФОП ОСОБА_4 та їх працівники їм невідомі, які роботи виконувались підрядником їм невідомо, оскільки жодного разу вони їх не бачили.

За поясненнями ОСОБА_8 працівники ФОП ОСОБА_4 проводили зовнішній огляд фільтрів та перевірку привідних ременів, інших дій не виконували.

Також під час службового розслідування було встановлено, що огляд та ремонт вентиляційних систем здійснювали працівники ТОВ «Щедро».

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачем той факт, що акти виконаних ФОП ОСОБА_4 робіт, були підписані ОСОБА_1 щомісяця (з лютого по травень 2021 року включно) як особою, що відповідальна за контроль виконання робіт.

За наданими ОСОБА_1 поясненнями від 28 травня 2021 року акти виконаних ФОП ОСОБА_4 робіт підписувались ним щомісяця на підставі службових записок майстра СГМ ОСОБА_7 та майстра по ремонту та обслуговуванню обладнання ОСОБА_9 (а.с.63).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За приписами ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Отже, в силу ст.ст. 147, 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.12.1992 року № 9, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним свої трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

За поясненнями ОСОБА_1 від 28 травня 2021 року (а.с.63) акти надання послуг він щомісячно підписував «зі слів майстрів підприємства про виконання робіт в повному обсязі» та на підставі їх службових записок (а.с.63).

Проте, матеріали справи не містять та позивачем не надано службової записки майстрів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за квітень місяць 2021 року. Службові записки майстрів, які долучені саме позивачем, датовані лютим, березнем та травнем 2021 року (а.с.37).

При цьому позивач не заперечує той факт, що протягом лютого-травня 2021 року акти виконаних робіт він візував щомісячно.

Отже, судом правильно встановлено, що акти наданих послуг ОСОБА_1 підписував без фактичної перевірки факту виконаних робіт.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оскільки з посадовою інструкцією позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис, при цьому зазначена інструкція розроблена саме ОСОБА_1 (а.с.21), не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо того, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором.

Крім того, матеріали справи не містять доповідних записок ОСОБА_1 на ім`я керівників підприємства про те, що до його повноважень не входить контроль за виконанням наказу № 48 Z від 12.12.2021 року, а як наслідок - візування відповідних актів виконаних робіт за цим договором.

Твердження апеляційної скарги про те, що у наказі про оголошення догани ОСОБА_1 № 0306/1-к відсутнє формулювання дій, не заслуговує на увагу, оскільки спростовується його змістом із зазначенням конкретних обставин невиконання працівником ОСОБА_1 трудових обов`язків, визначених наказом № 52 від 28.04.2021 року, що призвело до перерахунку грошових коштів ФОП ОСОБА_4 за договором № 48 Z від 12.12.2021 року.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Доводи апеляційної скарги про те, що оспорюваний наказ в супереч вимогам ст.148 КЗпП України не містить інформації про дату вчинення проступку, колегія суддів вважає неприйнятним оскільки невиконання позивачем трудових обов`язків, визначених наказом № 52 від 28.04.2021 року, є триваючим порушенням, датою виявлення якого є службова записка начальника служби безпеки ТОВ «Щедро» від 28.05.2021 року. Наказ про оголошення догани № 0306/1-к видано 03.06.2021 року, тобто в межах строку, визначеного ст. 148 КЗпП України.

Не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги, про накладення дисциплінарного стягнення не уповноваженою особою.

Статтею 147-1 цього кодексу встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Змістом пункту 8.4 Статуту ТОВ «Щедро», затвердженого рішенням єдиного учасника від 29.04.2020 року, передбачено делегування повноважень директора щодо приймання та звільнення працівників на підставі внутрішнього локального акту або довіреності, виданої директором (а.с.101-106).

21.12.2020 року директором ТОВ «Щедро» видано довіреність, на ім`я директора з управління персоналом ОСОБА_10 , якою останню уповноважено вчиняти дії (з правом підпису), спрямовані на укладання, зміну та/або припинення трудових відносин ТОВ «Щедро» та третіх осіб (п.6 довіреності) (а.с.83).

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_10 під час підписання наказу про оголошення догани ОСОБА_1 діяла в межах своїх повноважень та відповідно до положень Статуту товариства і змісту довіреності від 21.12.2020 року.

Посилання в суді апеляційної інстанції на обставини, встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року у справі у справі №904/8046/21, не спростовує висновків суду, оскільки, по-перше, обставини, встановлені господарським судом не стосуються предмету спору в зазначеній справі, по-друге, рішення господарського суду не було предметом розгляду суду першої інстанції та не набуло законної сили на час ухвалення рішення Шевченківським судом м. Запоріжжя.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 травня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова