Справа №351/1323/21
Номер провадження №2/351/82/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретар Пустовойтової Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом доОСОБА_2 про визнання права власності. Позовні вимоги мотивувала тим, що 06.04.2021 р. рішенням Снятинського районного суду позов задоволено частково,визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Під час розгляду справи їй було роз`яснено, що згідно діючого законодавства, 1/2 частки будинку належить їй, як члену колгоспного двору.

Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просила його задоволити.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З рішення Снятинського районного суду від 06.04.2021 р. позов задоволено частково,визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно виписки з погосподарської книги № 18 на 1991-1995р.р. № ПГО 794 житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відносився до суспільної групи «колгоспний двір».

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2002р. спадкоємцем, зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 1,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майнового паю в сумі 1 547,00 грн. або 0,05 відсотків у майні агрофірми « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в с. Стецева Снятинського району.

З довідки виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 03.02.2020р. №155/02-14, вбачаться, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом на все майно є її внук ОСОБА_2 .. Заяв від інших спадкоємців не надходило. 08.08.2002р. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та майновий пай.

Відповідно до постанови Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 03.02.2020р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок.

З довідки від 16.03.2021 р. №161, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по АДРЕСА_1 , проживали голова сім`ї ОСОБА_3 , 1930 р.н., дочка ОСОБА_5 , 1969 р.н. господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» .

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, виходячи з вищенаведеного, в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що по АДРЕСА_1 , який відносився до суспільної групи «колгоспний двір»; станом на 15.04.1991р. в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 голова двору та ОСОБА_4 ; після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно стала позивачка, яка у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; інших спадкоємців на спірне спадкове майно немає. Зважаючи на те, що померлій ОСОБА_3 належала на праві власності, як члену колгоспного двору, 1/2 частина спірного житлового будинку, спадкоємцем якої стала позивачка, а тому, позов підлягає до задоволення. Отже, за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку, що по АДРЕСА_1 .

Суд на підставі встановленого та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО