Постанова

Іменем України

27 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 761/1062/21

провадження № 61-17955св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор» на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року в складі судді Суханової Є. М.,

ВСТАНОВИВ :

Історія справи

У січні 2021 року ТОВ «Лекс Навігатор» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року провадження у справі в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 252,74 дол. США, відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 523,74 дол. США та в частині звернення стягнення на предмет іпотеки закрито.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання документів на підтвердження повноважень ОСОБА_4., яким підписано апеляційну скаргу, як керівника ТОВ «Лекс Навігатор».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що 12 серпня 2021 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої додав такі документи: безкоштовний запит з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протокол зборів ТОВ «Лекс Навігатор» №1 від 26 вересня 2016 року та наказ по особовому складу від 27 вересня 2016 року. Разом із тим апеляційний суд уважав, що в силу положень статті 58 ЦПК України самопредставництво юридичної особи може підтверджуватися лише законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом), які до апеляційної скарги та заяви про усунення недоліків заявником не додані, що свідчить про подання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2021 року ТОВ «Лекс Навігатор» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду та просило її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційна скарга підписана ОСОБА_4 як керівником ТОВ «Лекс Навігатор», тобто особою, яка має право підписувати документи від імені товариства без довіреності, про що було зазначено безпосередньо в тексті скарги. Зазначає, що відомості про керівника товариства та інших осіб, які мають право вчиняти будь-які дії від імені юридичної особи без довіреності, містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. До заяви про усунення недоліків позивач додав необхідні документи на підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги, однак апеляційний суд їх проігнорував, допустив надмірний формалізм та зробив помилковий висновок про те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має повноважень на представництво інтересів ТОВ «Лекс Навігатор».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 13 грудня 2021 року зазначено, що наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Позиція Верховного Суду

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (абзац перший частини першої статті 80 ЦК України).

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (абзац перший частини першої статті 92 ЦК України).

У частині третій статті 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі, зокрема, через свого керівника.

У справі, що переглядається, апеляційна скарга ТОВ «Лекс Навігатор» підписана директором (керівником) ТОВ «Лекс Навігатор» ОСОБА_4

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції послався на те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не надала доказів на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів ТОВ «Лекс Навігатор».

Колегія суддів з таким висновком не погоджується з таких мотивів.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

На виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху позивач додав до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги:

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у якому ОСОБА_3 з 27 вересня 2016 року значиться як керівник ТОВ «Лекс Навігатор»;

копію протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Лекс Навігатор» № 1 від 26 вересня 2016 року, згідно якого ОСОБА_4 обраний директором товариства;

копію наказу № 1 від 27 вересня 2016 року про вступ ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ «Лекс Навігатор» з 27 вересня 2016 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 16 лютого 2022 року в справі № 554/7761/20 (провадження № 61-16724св21) зроблено висновок, що: «дієздатністю юридичної особи, як і особи фізичної, є її здатність набувати для себе цивільні права та здійснювати їх, а також набувати та виконувати цивільні обов`язки. Однак якщо для фізичної особи це є природними діями, які вона виконує власне сама, то юридична особа в силу того, що вона є штучним утворенням, невидимим, невідчутним на дотик і таким, що існує лише у вимірі правової дійсності, набуває прав і обов`язків через, зокрема, свої органи управління. Ключовим для дієздатності юридичної особи є діяльність її виконавчого органу. Цей орган може бути одноособовим і колегіальним (наприклад, директор або правління). Директор юридичної особи у разі вчинення правочину юридичною особою виступає в такому разі не як фізична особа, а як орган юридичної особи, тобто є її частиною. Тобто виступ в обороті від імені юридичної особи здійснюється, як правило, її виконавчим органом. При цьому виконавчий орган (наприклад, керівник колегіального виконавчого органу) діє не від свого імені, а від імені юридичної особи».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі № 408/2242/17-ц (провадження № 61-47516св18) указано, що «судом установлено, що повноваження керівника підтверджені належними і допустимими доказами, зокрема, відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими, ОСОБА_6 є керівником ТОВ «Ровеньківська нафтобаза-2004» з 25 квітня 2018 року, тобто, станом на день постановлення ухвали про закриття провадження у справі, ОСОБА_6 мав повноваження на подання вказаної заяви».

Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05,§ 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Не надавши належної оцінки тому факту, що апеляційна скарга підписана ОСОБА_4 як керівником ТОВ «Лекс Навігатор», відомості про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апеляційний суд зробив помилковий висновок про те, що апеляційна скарга подана особою, яка не мала права її підписувати.

Крім того, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції послався на пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України, який передбачає право суду відмовити у відкритті апеляційного провадження в разі не подання учасником справи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або визнання підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними. Перелік випадків, за яких суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, визначений у статті 358 ЦПК України та є вичерпним. Серед указаного переліку відсутнє подання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, що додатково вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою ТОВ «Лекс Навігатор».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Навігатор» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З прийняттям постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук