Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/19/22
Провадження №2/943/635/2022
Буський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді - Кос І.Б.,
за участю секретаря - Дутки С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -
ПрАТ «СК «Універсальна» звернулось в суд із указаним позовом до відповідача через свого представника ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 125 178,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 14 січня 2019 року на автодорозі Київ-Чоп мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 із транспортним засобом марки «Daimler Chrysler», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , якого постановою Буського районного суду Львівської області визнано винним у настанні вказаної ДТП. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у позивача ПрАТ «СК «Універсальна» транспортний засіб марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно договору добровільного страхування №3111/215/007852 від 30.10.2018. За зверненням власника пошкодженого автомобіля до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування згідно вищевказаного договору страхування, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, звіту експерта, рахунку СТО та інших зібраних по справі документів, позивачем було розраховано та сплачено страхове відшкодування у розмірі 224 178,00 грн. (платіжне доручення №163275 від 21.02.2019). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу АМ/7918958, яка здійснила страхову виплату в межах страхового ліміту на користь позивача в розмірі 99 000,00 грн., а тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 125 178,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому останній звернувся із даною вимогою про стягнення із відповідача вищевказаної суми страхового відшкодування в судовому порядку.
Позивач в судове засідання повторно не з`явився, представник позивача за дорученням ОСОБА_2 у поданій до суду заяві просить розглянути дану справу у відсутності представника позивача, повідомивши суд про підтриманням нею заявленого позову у повному обсязі, а проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Ураховуючи згоду представника позивача, яка у поданій до суду заяві вказує, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між позивачем ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/215/007852 від 30.10.2018, в силу якого у позивача від страхових випадків, зокрема, внаслідок пошкодження, застраховано автомобіль марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Постановою Буського районного суду Львівської області від 15.03.2019 року, яка набрала законної сили 26.03.2019, відповідача по цій справі ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 14 січня 2019 року о 18:40 год. на 800 км. автодороги Київ-Чоп на території Жовківського району Львівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Daimler Chrysler», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, що доказуванню не підлягають.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Потерпіла від вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 з метою отримання страхового відшкодування звернулася до позивача ПрАТ «СК «Універсальна» із відповідною заявою на виплату страхового відшкодування від 16.01.2019 року, повідомивши таким чином страховика (позивача у справі) про ДТП від 14 січня 2019 року.
Як убачається зі Звіту експерта №396/19 від 02.02.2019 року про оцінку автомобіля марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження під час ДТП на момент дослідження становить 464 313,16 грн.
Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу АМ/7918958, де ліміт за майнову шкоду становить 100 000,00 грн., а франшиза 1000,00 грн.
Представник позивача по справі стверджує, що страховик відповідача (ПАТ «НАСК «Оранта») згідно вищевказаного страхового полісу АМ/7918958 здійснила виплату в межах страхового ліміту на користь позивача в розмірі 99 000,00 грн., а тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 125 178,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, із чим погоджується суд.
За таких обставин, оцінюючи надані представником позивача та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, шляхом стягнення з відповідача на користь різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 125 178,00 грн., у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце із вини відповідача, який керував транспортним засобом, що відповідає положенню статті 1194 ЦК України.
Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., а тому враховуючи задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Ураховуючи викладене, та керуючись статтями ст.ст. 2, 4, 10, 12, 76-80, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 259, 260, 263, 264, 265, 268, 280, 354 ЦПК України суд, -
позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» матеріальну шкоду в розмірі 125 178,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч сто сімдесят вісім гривень 00 копійок) та 2270,00 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Повний текст рішення виготовлено: 10 травня 2022 року.
Суддя: І. Б. Кос