Справа № 226/434/22
Справа № 226/434/22
Провадження № 2/226/313/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Григор О.І.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» (далі - ТОВ «Веллфін») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що 20.05.2021 державним виконавцем Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області (далі - Мирноградський ВДВС) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65495464 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (далі - приватний нотаріус), про стягнення з нього на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 15700 грн 40 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 800 грн 00 коп. і по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14900 грн 40 коп. за період з 07.10.2018 по 21.03.2020, та плати за вчинення виконавчого напису - 800 грн 00 коп. З цим виконавчим написом він не погоджується, оскільки його вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Також ним не була отримана письмова вимога кредитора про усунення порушень основного зобов`язання, докази відправлення зазначеної вимоги відсутні. Крім того виконавчий напис не містить посилання нотаріуса на виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи без його участі, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно.

Представник відповідача ТОВ «Веллфін», будучи належним чином двічі сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, відзиву і клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та представник Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до суду також не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ухвалою судді від 15.02.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 07.10.2018 ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 уклали у простій письмовій формі договір позики № 590961, наслідком чого ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі грошові кошти в сумі 800 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування позикою, обумовлених договором у п.1.5. Строк позики за цим договором складає тридцять днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 06.11.2018 з урахуванням відсотків в сумі 270 грн 40 коп. у загальній сумі 1070 грн 40 коп. (а.с.6-10).

05.05.2021 приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 532, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за укладеним між ними кредитним договором № 590961 від 07.10.2018 за період з 07.10.2018 по 21.03.2020 в сумі 15700 грн 40 коп., в тому числі: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 800 грн 00 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 14900 грн 40 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 800 грн 00 коп., всього 16500 грн 40 коп. (а.с.5).

На підставі вказаного виконавчого напису Мирноградським ВДВС 20.05.2021 було відкрито виконавче провадження № 65495464 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» 16500 грн 40 коп. (а.с.11).

В рамках цього провадження 27.01.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів).

Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.05.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Редакція переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку).

Доказів того, що між сторонами було укладено договір позики № 590961 від 07.10.2018, який було посвідчено нотаріально, суду не надано.

У зв`язку з цим вчинення 05.05.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним.

До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості позивача, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тому встановити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим.

Наведене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Також суду не надано доказів про направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень вимог кредитного договору.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп., так як позивач звільнений від вказаних витрат при зверненні до суду з цим позовом відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» (місцезнаходження: 03061, м.Київ, вул.Героїв Севастополя, б.48,), треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (місцезнаходження: 85322, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, б.18), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, реєстровий номер № 534, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН»заборгованості за кредитним договором № 590961 від 07.10.2018 за період з 07 жовтня 2018 року по 21 березня 2020 року в сумі 15700 грн 40 коп. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 800 грн 00 коп., а всього 16500 грн 40 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» на користь держави судовий збір в сумі 992 грн (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецього апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги іншими учасниками справи у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.Є.Редько