Провадження № 2/712/495/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді- Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника позивача адвоката Ігнатенка В.М.

за участі представника відповідача адвоката Здоровко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя, його поділ, визнання права власності на частину майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя, його поділ, визнання права власності на частину майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 26.06.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу 01.12.2003 року відповідач діючи в інтересах сім`ї та використовуючи спільні кошти подружжя уклав із Споживчим товариством «Будгарант-2000» договір на участь у частковому будівництві двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За вказану квартиру відповідачем було внесено грошові кошти, заощадження сім`ї в сумі 93840 грн. В зв`язку з порушенням СТ «Будгарант-2000» договірних зобов`язань в частині оформлення документів на квартиру та її передачі відповідач звернувся до суду і рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2009 року за ним було визнано право власності на вказану квартиру після чого право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Однак, відповідач її право власності на частину набутого у шлюбі майна не визнає і добровільно оформити право власності не бажає. Зазначає, що вона та відповідач з 29.03.2011 року зареєстровані та проживають і вказаній квартирі.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 куплена у шлюбі за спільні кошти та в інтересах сім`ї просить визнати спільним майном подружжя, як таку що набута подружжям під час шлюбу за спільні кошти для використання в інтересах сім`ї. Також просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26.06.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2009 року визнано за ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначеним рішенням встановлено, що 01 грудня 2003 року ОСОБА_2 уклав із Споживчим товариством «Будгарант-2000» договір на участь у частковому будівництві двокімнатної квартири АДРЕСА_3 . Підставою для укладення вищевказаного договору стало рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.11.2000 року № 1100, яким функції замовника по завершенню будівництва 6-9 поверхового будинку каскадного типу по АДРЕСА_4 , було надано споживчому товариству «Будгарант-2000».

Свої грошові зобов`язання ОСОБА_2 перед споживчому товариству «Будгарант-2000» виконав, сплативши на користь споживчого товариства «Будгарант-2000» кошти в сумі 93840 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, факт належності ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274007760 від 09.09.2021.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У звязку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що квартира АДРЕСА_2 придбана в період шлюбу сторін по справі, і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Сторонами інших доказів суду не надано та факт такого придбання не заперечувався та визнавався сторонами.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено, а тому суд вважає, що частки сторін у праві власності на квартиру та кошти на зазначеному рахунку є рівними.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов в частинні визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності по Ѕ частки спірної квартири підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що позивач являється інвалідом 2 групи загального захворювання, тому звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 4000 грн.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13,17,18, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 328, 368,372 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63, 65, 69 -71 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь держави судовий збір в сумі 4000 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Повний текст рішення складено 28.04.2022