Справа № 203/1048/22
Провадження № 2/0203/830/2022
УХВАЛА

20 квітня 2022 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2022 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 49180,00грн, за проведення огляду та виготовлення звіту про оцінку 2500,00грн, поштові витрати 67,61грн, а всього 51747,61грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022 року, цивільну справу № 203/1048/22 провадження № 2/0203/830/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 22.03.2022 року.

22.03.2022 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання відповідача ОСОБА_2 , яка зареєстрованою не значиться.

Суд зазначає, що у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені вимоги до позовної заяви.

Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено електронної пошти сторін.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено та не надано доказів, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини.

У позовній заяві позивач зазначає, що 25 листопада 2020 року він отримав довіреність на право керування та розпорядження легковим автомобілем Toyota Avensis, державний номер НОМЕР_1 . Проте не надає доказів, а саме належним чином засвідчений переклад довіреності.

Крім того, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», але йому було відмовлено в отриманні страхового відшкодування. При цьому позивач не надає суду доказів відмови Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вирішуючи питання щодо залишення позовної зави без руху, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Суд звертає увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням йому строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду та відповідно до кількості сторін виправленої редакції позовної заяви з зазначенням та наданням: доказів, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини; електронної пошти сторін.

Копію ухвали направити позивачу.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва