Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3792/21
Номер провадження2/711/366/22
РІШЕННЯ
20 квітня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В.
секретаря судового засідання Кофанової А.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної нотаріальної контори про визнання постанови нотаріуса протиправною, скасування постанови нотаріуса та визнання права власності на спадщину,-
ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси 17.06.2021 з позовом до Черкаської районної державної нотаріальної контори, в якому просив:
-Визнати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2020 «617/02-31, видану державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправною та скасувати її;
-Визнати його спадкоємцем за заповітом;
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Його батьки на даний час померли. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_3 .
Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна:
-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.03.2007р., виданого Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради;
-земельної ділянки площею 0,14га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Червона Слобода, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю від 26 вересня 2001 року, виданого Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області;
Позивач вказує, що його батьки, 18.10.2018 кожен окремо оформили заповіти, які були посвідчені секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області . Відповідно до обох заповітів батьки заповіли йому все майно, яке їм належало.
Після смерті батька ОСОБА_4 , позивач звернувся до державного нотаріуса черкаської районної державної нотаріальної контори для того, щоб оформити право власності на спадщину.
Свідоцтво про спадщину було видане на 5/6 часток земельної ділянки. Свідоцтво про право на обов`язкову частку у спадщини на підставі статті 1241 ЦК України на 1/6 частку земельної ділянки видано не було. Зазначену частку мала б отримати його мати ОСОБА_3 , але вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті матері, позивач звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом і в нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №641/2019.
Після цього, позивач 07.08.2020 (після спливу 6-місячного строку) звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріуса, щоб оформити свідоцтво про право власності на спадщин після смерті матері, яку надіслав нотаріусу поштою.
Проте, державний нотаріус винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2020 №617/02-31.
Нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що заповіт посвідчений секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 18.10.2018 за №271 не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме через те, що відсутні дати народження свідків, що суперечить п.1.4 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Крім того, посвідчу вальний напис на даному заповіті не відповідає формі (додаткам 3 та 5 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування).
Проте, позивач вважає, що вказана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є неправомірною та такою, що підлягає до скасування оскільки всі підстави для відмови є надуманими, заповіт є дійсним.
Так, заповіт складений ОСОБА_3 відповідав її внутрішній волі, він був складений добровільно, без будь-якого примусу чи насильства. ОСОБА_3 була при пам`яті, добре розуміла значення своїх дій і бажала щоб це майно залишилось позивачу. Також позивач вважає,що окремі помилки (як-то не зазначення дати народження свідків) не впливають жодним чином на сам заповіт і не являється порушенням форми, оскільки в заповіті зазначенні паспортні данні свідків, що свідчить про те, що їх особи встановлювалися секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23 червня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовчий розгляд справи. Визначено сторонам строк для подання заяв по суті позовних вимог.
02.08.2021 від відповідача Черкаської РДНК надійшов відзив на позовну заяву. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі з огляду на те, що вони є неналежними відповідачами у справі у частині вимог про визнання права власності на спадщину, т.я. відповідно до вимог ЦПК відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін правовідносин, з приводу якого виникає спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку позивач вказує, як на порушника своїх прав та законних інтересів. В той же час, нотаріус є публічною особою, на яку покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус є не учасником цивільних правовідносин між цими особами, а тому не може і порушувати права, які є змістом цих відносин. Крім того, відсутня і процесуальна зацікавленість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Навіть у випадку задоволенні позовних вимог, рішення суду підлягатиме до виконання не нотаріальною конторою, не вимагатиме вчинення будь-яких нотаріальних дій та не впливатиме на її права та обов`язки. Щодо вимоги про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то зазначили, що вона є законною з огляду на те, що заповіт ОСОБА_3 не відповідає вимогам законодавства, оскільки в порушення вимог ст.. 1247 ЦК України та п.п. 1.4., п.1 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011, заповіт не містить часу його складання, в тексті наданого заповіту відсутні дані, що заповідач не може сам прочитати заповіт, особи свідків в повному обсязі не встановлено. Крім того, посвідчу вальний напис на наданому заповіті не відповідає формі, а саме: додаткам 3 та 5 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. З урахуванням викладеного, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
09.08.2021 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав що всі доводи та заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, а тому суд має їх повністю відхилити. Окремо зазначив, що Черкаська районна державна нотаріальна контора є належним відповідачем у даній справі.
Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів у Черкаської районної державної нотаріальної контори задоволено, закрито підготовчий розгляд у даній справі.
18.11.2021 від Черкаської районної державної нотаріальної контори надійшли документи на виконання ухвали суду від 19.10.2021 про витребування доказів.
Під час судового розгляду, у судовому засіданні представником позивача адвокатом Семенюк О.Г. заявлено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 19.03.2022 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області відомості з реєстру для реєстрації заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених щодо вчинення реєстраційних дій 18.03.2018 за номерами з 267 по 271.
В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Семенюк О.Г., позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та докази додані до неї
Представник відповідача Черкаської РДНК в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява за підписом завідувача Черкаської РДНК Н.В. Чуй, в якій просили проводити розгляд даної справи без участі представника нотаріальної контори. Також зазначили, що у вирішенні справи покладаються на компетентність суду.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та його представника, вивчивши суть позовних вимог, відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, дослідивши письмові докази долучені до матеріалів справи, допитавши свідків в судовому засіданні, судом встановленні наступні обставини.
Так, судом встановлено, що як вбачається з свідоцтва про народження № НОМЕР_1 виданого 06.06.2064р. Іванівським ЗАГС Чигиринського району Черкаської області батьками ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 20).
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається з відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 5 серпня 2019 року виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис 101 (а.с. 18).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 23 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис 146 (а.с. 16).
Після смерті батьків позивач відкрилася спадщина на наступне майно:
-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.03.2007р., виданого Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради;
-земельної ділянки площею 0,14га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Червона Слобода, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю від 26 вересня 2001 року, виданого Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області;
За життя, а саме 18 жовтня 2018 року, батьки позивача склали заповіти, відповідно до яких все належне їм майно заповіли ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
07.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 (а.с. 21).
Згідно рекомендованого повідомленні про вручення потового відправлення, вказана заява була отримана уповноваженою особою Черкаської РДНК 11.08.2020 (а.с. 23).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 серпня 2020 №617/02-31, державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., після розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вказаний заповіт не відповідає вимогам діючого законодавства за таких причин:
-В порушення вимог ст. 1247 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011, заповіт не містить часу його складання;
-Якщо заповіт записаний зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, він має бути прочитаний заповідачем в голос та підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. В тексті наданого заповіту відсутні дані, що заповідач не може сам прочитати заповіт;
-Оскільки заповіт був посвідчений в присутності свідків, необхідно було врахувати всі вимоги, щодо даних свідків, а саме: відсутні дати народження свідків, що суперечить п.1.4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування;
-Посвідчувальний напис на даному заповіті не відповідає формі, а саме: додаткам 3 та 5 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування (а.с. 24).
Також в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. Окремо слід зазначити, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є саме тими свідками в присутності яких було складено та підписано заповіт ОСОБА_3 .
Так, сідок ОСОБА_6 під присягою зазначила, що вона була присутньою при складанні заповіту ОСОБА_3 . Також зазначила, що ОСОБА_3 була сліпою, тому сама підписати заповіт не могла, але цей заповіт був записаний з її слів та проголошений у її присутності та присутності свідків, які підписали його. Зазначила, що ще до складання цього заповіту їй було відомо про намір ОСОБА_3 залишити все належне їй майно її сину ОСОБА_1 . Свідок зазначила, що при складанні заповіту, секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області встановлювалася особа свідків за їх паспортами та ці відомості зазначалися у заповіті. Секретар сільської ради також встановлювала особу заповідача, перевіряла її дієздатність, роз`ясняла ОСОБА_3 її права.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка під присягою ОСОБА_8 зазначила, що вона була присутньою при складанні та посвідченні заповіту ОСОБА_3 . Вона особисто ставила свій підпис в цьому заповіті після його записання зі слів заповідачки, оскільки остання була сліпою та не могла самостійно його прочитати. ОСОБА_8 підписала заповіт після його проголошення на прохання ОСОБА_3 у присутності інших свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Також свідок зазначила, що їй було відомо ще до складання вказаного заповіту про намір ОСОБА_3 все належне їй майно залишити її сину ОСОБА_1 , тому вказаний заповіт повністю відповідав її намірам. Вказала, що перед підписанням заповіту секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області встановлювалася особа свідків за їх паспортами і ці відомості зазначалися у заповіті. Секретар сільської ради також встановлювала особу заповідача, перевіряла її дієздатність, роз`ясняла ОСОБА_3 її права.
В судовому засіданні в якості свідка було допитано під присягою ОСОБА_7 , яка на момент складання заповіту ОСОБА_3 працювала на посаді секретаря Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Вказаний свідок в судовому засіданні зазначила, що 18.10.2018 нею було посвідчено заповіт ОСОБА_3 яка на момент його складання у зв`язку із своєю хворобою (сліпота) не могла особисто його підписати, у зв`язку із чим, вказаний заповіт було складено у присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і на прохання заповідача був підписаний ОСОБА_8 . Особи свідків нею встановлювалися за їх паспортними даними, які в подальшому були внесені у заповіт та відповідний журнал реєстрації нотаріальних дій. Також сідок зазначила, що вказаний заповіт цілком відповідач волі заповідача, яка бажала все своє майно залишити своєму сину ОСОБА_1 .
Отже, з урахуванням викладеного, позивач вважає, що заповіт складений його матір`ю ОСОБА_3 повністю відповідає її волі, а постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії порушує його права на отримання спадщини за заповітом, у зв`язку із чим був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, а саме вимоги щодо визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та її скасування, відповідач посилався на те, що заповіт складений ОСОБА_3 складений із порушенням вимог чинного законодавства, а саме в заповіт не містить часу його складання, в його тексті відсутні дані, що заповідач не може сам прочитати заповіт, в ньому не зазначені дати народження свідків та посвідчу вальний напис не відповідає формі. Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог його оформлення та посвідчення є нікчемним.
Відповідно до пункту 1.4. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011, при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності.
Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування.
Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається.
Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.
Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.
Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.
Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.
Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку.
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину, утому числі і заповіту, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.
Недійсними є заповіти:
1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі;
2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту);
3) складені з істотним порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати його складання тощо.
Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні істотні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.
У даній справі вказаним правочином було оформлено дійсне волевиявлення спадкодавця (зазначене було підтверджено показами свідків під присягою) на розпорядження належним їй майном на випадок її смерті у присутності уповноваженої на вчинення відповідних нотаріальних дій особи, яка засвідчила заповіт, та з тим, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання (в заповіті зазначено, що свідки прочитали заповіт у голос до його підписання і поставили на заповіті свої підписи о 10 год. 55хв.), також в заповіті зазначено, що ОСОБА_3 у зв`язку із своєю хворобою (сліпота) не може самостійно підпитати текст заповіту, а відтак і прочитати, секретар сільської ради в приміщенні сільської ради встановила особу заповідача, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1241, 1307 ЦК України та посвідчила особистий підпис на заповіті. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно до статті 1255 ЦК України.
Отже, недотримання встановленої законом форми посвідчувального напису в момент посвідчення заповіту не є достатньою правовою підставою для визнання незаконною вказаної нотаріальної дії, оскільки ці обставини не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту, що встановлено судовими рішеннями, а тому відсутні підстави для скасування законних та обґрунтованих судових рішень.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та її скасування підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання його спадкоємцем та визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті його матері ОСОБА_3 , то слід зазначити, що вказана позовна вимога не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, серед іншого, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.
Згідно з приписами частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Позивачем 09.08.2021 подано на адресу суду (до закінчення підготовчого розгляду справи) відповідь на відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив, що вважає Черкаську РДНК належним відповідачем у даній справі за всіма заявленими ним позовними вимогами.
Ухвалою суду від 19.10.2021 підготовчий розгляд справи у даній справі було закрито. Таким чином, позивач мав достатньо часу для визначення кола відповідачів, які мають бути визначені за заявленими ним позовними вимогами.
Отже, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно залучати до участі у справі чи змінювати неналежного відповідача без відповідного волевиявлення та клопотання позивача.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, спрямованими саме на захист приватного (майнового) права, заснованого на приписах цивільного законодавства.
Нотаріус є публічною особою, на яку покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус є не учасником цивільних правовідносин між цими особами, а тому не може і порушувати права, які є змістом цих відносин. Крім того, відсутня і процесуальна зацікавленість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Навіть у випадку задоволенні позовних вимог, рішення суду підлягатиме до виконання не нотаріальною конторою, не вимагатиме вчинення будь-яких нотаріальних дій та не впливатиме на її права та обов`язки.
Так само, у справі яка розглядається, належним відповідачем за позовною вимогою про визнання права власності на спадкове майно має бути особа, яка також має право спадкування після смерті спадкодавця, а не Державна нотаріальна контора чи державний нотаріус, які жодних претензій щодо спірного майна не мають та приватних (майнових) прав ОСОБА_1 у цій справі не оспорюють.
Особливу увагу суд звертає на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. (пункти 40, 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
З огляду на встановлені обставини у цій справі, правові позиції Верховного Суду, а також неналежність відповідача за позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій частині.
З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання постанови нотаріуса протиправною та її скасування, та визнання права власності на спадкове майно підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. №617/02-31 від 13.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст. ст. 12, 13, 51, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -
Визнати протиправною та скасувати постанову державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. №617/02-31 від 13.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 02.05.2022 року.

Головуючий: Р. В. Демчик