Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

секретаря судового засідання - Карпишиної К. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - з`явився (відеоконференція),

представник позивача ОСОБА_2 - з`явився (відеоконференція),

представник відповідача Васильчиков І. В. - з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі ведеоконференції в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання повної відповіді на його звернення від 09.09.2021 та зобов`язати розглянути останнє у порядку та у спосіб, які визначені Законом України «Про звернення громадян», із повідомленням позивача стосовно конкретної особи (або її відсутності) з боку відповідача, уповноваженої на проведення перемовин від імені банку на укладення з позивачем договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вказавши конкретні дані цієї особи (за її наявності).

В обґрунтування позову зазначає, що ним отримано лист відповідача від 19.08.2021 з пропозицією придбати квартиру АДРЕСА_1 та проектом попереднього договору. 09.09.2021 позивач у відповідь на наведений лист звернувся до відповідача із заявою, якою повідомив про свою згоду із пропозицією придбати вказану квартиру за 345 000 грн. Позивачем зауважено, що з його боку не існує жодних перешкод в укладенні запропонованого відповідачем договору купівлі-продажу. Щодо укладення будь-яких попередніх договорів позивач повідомив відповідача про невідповідність проекту попереднього договору вимогам законодавства, висловивши своє небажання підписувати будь-які попередні договори, у зв`язку з наявністю у нього можливості придбати квартиру вже сьогодні. Крім цього, позивачем повідомлено відповідача про обмеження в його можливості розпорядження вказаною квартирою в силу існуючої заборони в межах цивільної справи № 643/12369/19. Як наслідок, своєю заявою від 09.09.2021 позивач просив відповідача: 1) повідомити про конкретну особу уповноважену на проведення перемовин від імені банку на укладення з ним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , вказавши контактні дані цієї особи; 2) підтвердити письмово факт отримання згоди позивача та надати гарантійний лист щодо закріплення за ним права на придбання вказаної квартири; 3) після виникнення у відповідача права продажу вказаної квартири (зняття заборони на її відчуження) - письмово повідомити позивача про дату та час укладення договору купівлі-продажу згідно пропозиції відповідача. Зазначена заява була отримана відповідачем 15.09.2021. Відповідачем надано позивачу відповідь листом від 14.10.2021 про не погодження запропонованих позивачем умов укладення договору. Вважає, що відповідачем не повідомлено щодо конкретної особи уповноваженої на проведення перемовин від імені банку на укладення з ним договору купівлі-продажу квартири, тобто не надано відповіді на усі поставлені позивачем питання, що є порушенням законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію», а також його прав як клієнта банку.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Зазначено, що 14.07.2021р. AT «ПУМБ» отримано від ОСОБА_1 . Пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 до якої Позивачем додано проект попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, кожен аркуш якого підписано особисто Позивачем. 19.08.2021р. AT «ПУМБ» було направлено відповідь на звернення з зустрічною пропозицією укласти попередній договір погоджений банком. 15.09.2021р. AT «ПУМБ» отримано заяву ОСОБА_1 про прийняття пропозиції але неприйнятних для Банку умовах. 14.10.2021р. AT «ПУМБ» було надано відповідь в якій Банк зазначив наступне: «...заявою про прийняття пропозиції Банку від 09.09.202Іраку Вами висловлено бажання викупу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , але на умовах запропонованих Вами без попереднього погодження з Банком. Враховуючи наведене AT «ПУМБ», не може погодити запропоновані умови укладення договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_2 . ...». Тобто AT «ПУМБ» враховуючи зазначені вимоги закону та правами власника нерухомого майна відмовив Позивачу в укладенні договору купівлі-продажу за непогодженими з Банком умовами, як продавця. Відповідач неодноразово повідомляв Позивачу, що після усунення існуючих перешкод у вигляді накладених заборон на нерухоме майно та наявних судових спорів, Банк готовий розглянути його заяву про викуп нерухомого майна, яке знаходиться у власності Банку. 29.12.2021р. AT «ПУМБ» у своєї відповіді на звернення Позивача ще раз повідомив заявнику про те, що Банк готовий врегулювати ситуацію, що виникла та готовий розглядати порушені питання заявлені у заяві ОСОБА_1 . В даній заяві Банк також зазначив контактні номери телефонів Банку на які можливо звертатись зі спірного питання. Окрім того Позивач не обмежений правом звернення до відділень Банку. Щодо зазначення конкретного співробітника для проведення перемовин то у зв`язку з відмовою Банку на даний час Позивачу в укладенні договору купівлі-продажу, з незалежних від Банку причин, зазначене є недоцільним. Вважає, що позовні вимоги щодо ненадання Банком відповіді на заяви Позивача не відповідають матеріалам справи, а відтак й задоволенню.

09 листопада 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили такий задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову та просить у такому відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та здійснивши перевірку їх доказами, суд прийшов до такого.

Суд установив, що відповідь на лист АТ «ПУМБ» від 19.08.2021 № КНО-33/60950 із пропозицією придбати квартиру АДРЕСА_1 позивачем скеровано відповідачу поштовим зв`язком «заяву про прийняття пропозиції» від 09.09.2021, у прохальній частині якої, серед іншого, позивач просив повідомити про конкретну особу уповноважену на проведення перемовин від імені банку на укладення з ним договору купівлі-продажу вказаною квартири, вказавши контактні дані цієї особи. Згідно з відомостями оператора поштового зв`язку зазначена заява отримана АТ «ПУМБ» 15.09.2021.

На вказаний лист відповідачем надано позивачу відповідь від 14.10.2021 № КНО-33/81295, яка, згідно даних оператора поштового зв`язку отримана 26.10.2021.

Розглянувши доводи сторони позивача щодо протиправності дій відповідача щодо надання неповної відповіді на звернення, суд зазначає наступне.

Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Зокрема, заявою (клопотанням) вважаються звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (ч. 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ст. 5, 11 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно положень Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Таким чином судом встановлено, що оскільки в поданій позивачем заяві від 09.09.2021 ОСОБА_1 просив повідомити про конкретну особу, уповноважену на проведення перемовин від імені банку на укладення з ним договору купівлі-продажу вказаної квартири, а у справі не встановлено, що відповідачем така особа визначалась, а тому відсутність відомостей про таку у листі відповідача від 14.10.2021 не свідчить про порушення вимог законів України «Про звернення громадян», «Про інформацію» та інших.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів діями відповідача під час надання відповіді на заяву позивача від 09.09.2021.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено та позивач звільнений від слати судового збору, останні необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

У стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження - місто Київ, вулиця Андріївська, будинок № 4, .

Повне судове рішення складено 04 травня 2022 року.

Суддя О. І. Якимець