Справа № 446/396/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

за участі:секретаря судового засідання Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради (вул. Незалежності, 73, каб № 107,108, м. Ковель Волинської області) про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка подала до суду заяву, в якій просила проводити розгяд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовільнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2013 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації РАЦС у РС Кам`янка-Бузького РУЮ у Львівській області. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.09.2017р. у справі №159/2877/17 шлюб було розірвано.

Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвам про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузьеого районного управління юстиції у Львівській області. Дочка проживає та зареєстрована разом із позивачкою за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та довідкою про реєстрацію місця проживання .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.05.2016 р. було задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 . Аліменти стягуються в примусовому порядку із заробітної плати відповідача, заборгованості немає.

21.09.2018 року, позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, разом з дочкою проживають в м. Ковелі Волинської області, за цей відповідач до дочки не приїздив, не телефонував, та не цікавився і не бачийся з донькою, участі у вихованні та догляді за дочкою не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається.

Згідно довідки Закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла- садок) №11, який відвідувала ОСОБА_3 з 01.09.2017 р по 13.03.2020 року слідує, що батько жодного разу не приводив і не забирав дитину із закладу дошкільної освіти, не брав участь у її вихованні, не цікавився успіхами своєї дитини, не відвідував батьківські збори.

Згідно довідки Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 , який

відвідує дочка ОСОБА_3 з 01.09.2020 роки слідує, що батько навчанням і вихованням доньки не цікавився, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах.

Крім того, підтвердити ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, можуть сусіди, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вказують у своїх письмових поясненнях, що батько не навідувався до своєї доньки біля п`яти роки.

14 січня 2021 року органами опіки виконавчого комітету Ковельської міської ради видано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом батько не цікавиться донькою, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунувся від виховання дитини.

Крім цього, як вбачається із клопотання Ковельської міської ради виконавчого комітету служби у справах дітей № 460-1.20 від 20.12.2021 р., то таукі вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач змушена самостійно матеріально забезпечувати доньку, дбати про її розвиток. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

За положеннями ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, ураховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Керуючись ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 58, 60, 63 ЦК України, ст. ст. т. ст. ст. 13, 33, 130, 258-260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради (вул. Незалежності, 73, каб № 107,108, м. Ковель Волинської області).

Суддя: Самсін М.Л.