Справа № 216/4930/21
Провадження 4-с/216/15/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича щодо накладення арешту на рахунки боржника, сторони виконавчого провадження: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПАРІС", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 року, Слободян О.Ю., одночасно з поданням позовної заяви про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича щодо накладення арешту на рахунки боржника, сторони виконавчого провадження: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПАРІС", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович.

Просить суд скаргу задовольнити, визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича про арешт рахунків боржника ОСОБА_1 - неправомірними. Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича про арешт рахунків боржника ОСОБА_1 від 04.03.2021 року у ВП № 63790748 - скасувати, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Управління соціального захисту населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу як державна соціальна допомога дітям з інвалідністю на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ ПРИВАТБАНК на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Представник скаржника в судове засідання не прибула, у наданій суду заяві просила розгляд скарги проводити у її відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник стягувача товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПАРІС" в судове засідання не прибув. Між тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович в судове засідання не прибув, але надав документи на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича перебуває виконавче провадження зареєстровано в АСВП під №63790748 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 16.12.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. під р.н. 92366 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» заборгованості на загальну суму 22413,01 грн.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Горая О.С. приватним виконавцем Ванжею О.В. було відкрито виконавче провадження №63790748 від 02.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 22413,01 грн. Слідом приватним виконавцем Ванжею О.В. було винесено наступні постанови: постанова про арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника ОСОБА_1 від 02.12.2020 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрати виконавчого провадження , 25154,31 грн., постанова від 02.12.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500,00 грн., постанова від 02.12.2020 про стягнення з боржника основної винагороди якою стягнено з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 2241,30 грн., постанова від 04.03.2021 про арешт коштів ОСОБА_1 що містяться на відкритих рахунках на її ім`я.

Єдиним доходом, який отримувала ОСОБА_1 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є соціальна допомога на неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є інвалідом з дитинства, у розмірі 2435,80 грн. щомісячно.

Однак, починаючи з квітня місяця 2021 року ОСОБА_1 припинила отримувати соціальну допомогу на дитину інваліда, адже рахунок НОМЕР_1 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її ім`я ОСОБА_1 заблоковано у зв`язку з наявністю постанови нотаріуса про накладення арешту на кошти та рахунки ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріусу.

Видавши виконавчий напис нотаріусом Горай О.С. відкривши виконавче провадження приватним виконавцем Ванжею О.В., накладено арешт на кошти та рахунки ОСОБА_1 , що призвело до позбавлення дитини - інваліда соціальної допомоги, кошти що належать саме дитині а не його матері, матір як законний представник, лише отримувала кошти на лікування своєї дитини, адже його тяжке захворювання як вроджена вада серця потребує постійного щоденного лікування та профілактики захворювання.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи. . ,

Про арешт рахунків боржниця дізналась у квітні місяці 2021 року під час отримання коштів на дитину у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», співробітники якого повідомили про арешт рахунку та неможливість отримання коштів.

24.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця Ванжі О.В. з заявою про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її ім`я ОСОБА_1 , так як ці кошти є не її власністю а власністю дитини, що отримує соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю.

Постанову про відкриття виконавчого провадження боржниця отримала поштою від 10.07.2021 року (підтверджується повідомленням про отримання). Після цього боржниця отримала лист від приватного виконавця Ванжі О.В. від 09.07.2021 року про наявність інформації та документів по ВП №63790748 в мережі Інтернет за допомогою ідентифікатора доступу.

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. у ВП № 63790748 від 04.03.2021 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 особисто взагалі не отримувала, а довідалась вже після звернення до Криворізького міського центру з надання безоплатної правової допомоги у липні місяці 20201 року, де усю інформацію по виконавчому провадженню боржником було отримано з автоматизованої системи виконавчого провадження за ідентифікатором доступу А714Б174БФ6Г за допомогою адвоката системи БВПД.

Враховуючи викладені обставини, вважає що нею пропущено строк для подання скарги на дії приватного виконавця Ванжа О.В. з поважних причин, адже одразу після того як вона дізналась про відкрите виконавче провадження на її ім`я, вона звернулась до Криворізького місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, де після перевірки її документів та доходів їй було надано правову допомогу, як малозабезпеченій особі, на оскарження постанови про арешт рахунків від 04.03.2021 року накладеного приватним виконавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, якщо строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, то суд може його поновити. ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав, які відносяться до поважних і є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно статті 28 Закону України Про виконавче провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Не виконання приватним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», фактично позбавило боржника можливості подати скаргу в межах строку, визначеного ч. І ст. 449 Цивільного процесуального кодексу, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». За таких умов причини пропуску строку подання скарги обумовлені об`єктивними перепонами в реалізації права на судове оскарження, а тому такі причини пропуску є поважними.

Відповідно статті 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі 6-785цс15 від 06.07.2015 р. положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів^ та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1.ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу.

Відповідно до частини першої підпунктів 6 та 10 статі 73 Закону України «Про виконавче провадження» Кошти, на які не може бути звернено стягнення: одноразову допомогу у зв`язку з народженням Дитини; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Згідно частин першої та другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту серед іншого на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» чітко вказана заборона про звернення стягнення на одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини та на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, а частиною 4 статті 59 Закону - підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

Дотримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

24.05.2021 року боржниця ОСОБА_1 повідомила письмово приватного виконавця Ванжу О.В., направивши на його адресу заяву про зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 на отримання соціальної допомоги на дитину з інвалідністю. У відповідь листом від 09.06.2021 року боржниця отримала відмову приватного виконавця Ванжі О.В. щодо зняття арешту з рахунків боржника на отримання соціальних виплат.

Виходячи з того, що боржник повідомила державного виконавця про наявність рахунку, на який звернення стягнення заборонено законом, державним виконавцем не виконані вимоги частини ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Грошові кошти на рахунках банку в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України є майном. Наразі, банківський рахунок не є власністю громадянина та призначений для зберігання грошових коштів і здійснення розрахунково-касових операцій. При цьому, майном, на яке може бути звернено стягнення є, зокрема, кошти, але жодним чином не рахунки у банку. Відтак, наявність у боржника банківських рахунків не свідчить про наявність у боржника майна у такому банку та не є таким майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

У правових висновках Європейського суду з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України», де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іліан проти Туреччини» (llhan v. Turkey, заява N 22277/93) вказав, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із досліджених в судовому засіданні доказів та наведених скаржником аргументів встановлено, що скарга є підставною та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 12, 79-81, 442, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича щодо накладення арешту на рахунки боржника, сторони виконавчого провадження: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПАРІС", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович - задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича про арешт рахунків боржника ОСОБА_1 - неправомірними.

Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі Олександра Володимировича про арешт рахунків боржника ОСОБА_1 від 04.03.2021 року у ВП № 63790748 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Управління соціального захисту населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу як державна соціальна допомога дітям з інвалідністю на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ ПРИВАТБАНК на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В. БУТЕНКО