Справа № 211/1548/22
Провадження № 2/211/2427/22
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
26 квітня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглядаючи позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , її особистою приватною власністю, посилаючись на придбання спірної квартири в період шлюбу з відповідачем, однак за її власні кошти.
Однак позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.
Згідно частини першої статті 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Положеннями статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
В матеріалах справи відсутні як телефонний номер засобу зв`язку, так і фактичне проживання відповідача в Лівії, куди, за текстом заяви ОСОБА_1 , виїхав відповідач.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити також зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; а відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.
Тому позивачу слід вказати в тексті позовної заяви ціну позову та визначити вартість нерухомого майна станом на дату подання позовної заяви до суду, надавши до суду відповідні докази (висновок експерта, тощо).
Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Статтею 4 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, поданою фізичною особою або фізичною особою підприємцем у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою або фізичною особою підприємцем у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як вбачається з тексту позову, ОСОБА_1 звертається до суду майновою вимогою, однак судовий збір не сплачено: позивач просить звільнити її від сплати судового збору посилаючись на наявність трьох малолітніх дітей на утриманні та скрутне матеріальне становище.
Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частин першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, у справі, якщо позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.
Проте, наведені в обґрунтування заявленого клопотання доводи не можуть слугувати достатньою підставою для задоволення клопотання, оскільки заявником не надано довідку про річний дохід заявника, що унеможливлює встановлення розміру річного доходу за 2021 рік. Отже, заявником не надано доказів відсутності можливості сплатити судовий збір.
Так відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 9901/77/20 (провадження № 11-131заі20), для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI необхідно надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
Згідно частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 185 ЦПК України)..
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків повідомивши, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд
в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2022 року

Суддя Н.Г.Середня