Провадження №2/447/304/22
Справа №447/520/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.05.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Процесуальні дії у справі.

23.02.2022 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до якого просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2022 і до повноліття дитини.

Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 03.05.2012. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 09.07.2019 шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено з матір`ю. Позивач вказала, що ОСОБА_2 спочатку брав участь у матеріальному забезпеченні дитини, однак, пізніше самоусунувся від такого. Дитина потребує лікування у клініці ім. Філатова у м. Одеса. Вказала, що відповідач фізично здоровий, працездатний, володіє нерухомим майном, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, а отже, може надавати матеріальну допомогу, однак цього не робить, а позивачка самостійно в повній мірі не в змозі забезпечити належний рівень життя дитини.

21.03.2022 до суду надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою від 21.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Відповідач 29.03.2022 отримав копію ухвали від 21.03.2022, копію позовної заяви і доданих до неї документів, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с. 20), однак, відзиву на позовну заяву не подав, строк на подання відзиву закінчився. Клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.

05.05.2022 позивачка та її представник подали до суду заяву, у якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач не з`явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 09.07.2019 у справі №608/999/19, провадження №2/608/480/2019, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 03.05.2012 у Криницькій сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис №02, розірвано. Неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю. Рішення набрало законної сили 08.08.2019 (а.с. 3).

Сторони записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

На підтвердження хвороби дитини, позивач подала виписки з історії хвороби ОСОБА_3 з додатками (а.с. 8-12).

Оцінка суду.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані главою 15 СК України.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Встановлено, що у сторін є спільна дитина й сторони мають рівні обов`язки з їх утримання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини із 01.02.2022 не підлягає до задоволення, оскільки позов пред`явлено 23.02.2022.

Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що відповідач працює та отримує дохід, проте, доказів цього не подала та не долучила клопотання про витребування доказів. Водночас, відповідач добровільно не виконує свого обов`язку з утримання дитини, є особою працездатного віку, відтак, позов слід задоволити, оскільки стягнення аліментів з відповідача дасть змогу забезпечити для дитини належні умови проживання та розвитку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 992,40 гривень належить стягнути з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст. 12, 76, 81, 89, 141, 264, 265 ЦПК України, ст. 141, 150, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.02.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок у дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: с. Криниця, Стрийський район, Львівська область, 81643, РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 05.05.2022.

Суддя Головатий А.П.