ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час відсторонення,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 21.12.2021 року звернулась до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі філії «Рефрижераторна вагонна компанія» про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, посилаючись на те, що 14.12.2021 їй було вручено відповідачем Наказ про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID -19. Наказ мотивований тим, що оскільки у позивача відсутнє відповідне щеплення, то відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України є підстави для її відсторонення від роботи. Позивач вважає наказ про відсторонення є незаконним та таким, що порушує його права. При цьому, позивач просить зобов`язати відповідача виплатити середню заробітну плату за час незаконного відсторонення.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач, зважаючи на те, що на даний час, з -01.03.2022 згідно наказу відповідача, вона є такою, що допущена до роботи, відсутні підстави для розгляду п.1 прохальної частини позовних вимог. Позовну вимогу про зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи позивач підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов в цій частині.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, не заперечувала проти закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання неправомірним та скасування наказу про відсторонення від роботи. Подала до суду відзив, згідно якого позов не визнали, заперечували проти його задоволення.
Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що позивач працювала на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації та зв`язку Регіональної філії «Південно-західна залізниця».
Згідно довідки про доходи, сума доходу за період з червня 2021 по листопад 2021 становить 64 987,02 гривень (а.с.7).
Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2021 позивачу було надано для ознайомлення наказ № 305/ос від 14.12.2021 «Про відсторонення від роботи».
Відповідно до п.4 оскаржуваного наказу, позивач був відсторонений від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення (а.с.11).
В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що позивача, яка працювала на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації та зв`язку Регіональної філії «Південно-західна залізниця» допущено до роботи з 01.03.2022, що підтверджено документально- наказ № 190 від 01.03.2022, який, згідно акту, доведено до відома позивачу ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2,3 даного наказу працівникам встановлено простій не з їх вини.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.
Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.
Згідно зазначеного наказу, відстороненню підлягають працівники, зокрема: п.6 працівники установ, підприємств та організацій, включених до Перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2015 року №83.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» включено до цього переліку.
Отже, з 08.11.2021 невакциновані працівники підлягають відстороненню від виконання робочих обов`язків на період до усунення ними причини відсторонення. Окрім того, передбачене застосування штрафів до посадових осіб, які допустили до роботи невакцинованих працівників.
Водночас, відсторонюючи працівника, керівник повинен діяти в спосіб та в межах повноважень, передбачених законом. Тому, в наказі про відсторонення мають бути зазначені підстави та строк такого відсторонення. Керівник має ознайомити з таким наказом працівника. Якщо працівник відмовляється ознайомитись з наказом та поставити свій підпис, про це складається акт. На період відсторонення за працівником зберігається робоче місце.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 було відсторонено від роботи у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID -19, згідно ст.. 46 КЗпПУ, абз 2 ч.1 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п.2,3 п.46-1 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236.
Отже, аналізуючи правомірність та законність оскаржуваного позивачем наказу про відсторонення від роботи, суд звертає увагу, що відповідачем дотримано спосіб та порядок відсторонення, а саме: позивача було повідомлено про обов`язкове профілактичне щеплення, відмова ОСОБА_1 від щеплення зафіксована у відповідному акті та в оскаржуваному наказі зазначено строк такого відсторонення, а саме до моменту надання медичного висновку або документу, що підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID -19 або протипоказань щодо його здійснення.
Проте, суд звертає увагу, що на момент розгляду даної справи, позивача- електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації та зв`язку Регіональної філії «Південно-західна залізниця» допущено до роботи з 01.03.2022, що підтверджено наказом № 190 від 01.03.2022 та не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду.
Тому, на даний час, оскаржуваний позивачем наказ «Про відсторонення від роботи» фактично втратив свою актуальність, у зв`язку з чим відсутній предмет спору.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судом встановлено об`єктивні обставини щодо необхідності закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 305/ос від 14.12.2021 «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи».
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача - АТ «Українська залізниця» в особі філії «Рефрижераторна вагонна компанія» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, то суд дійшов наступних висновків.
Матеріали справи не містять відомостей про робочий час позивача за останні два місяці перед відстороненням, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок середнього заробітку за час відсторонення позивача від посади.
Крім цього, суд, звертає увагу, на той факт, що під час відсторонення від роботи, працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, а тому, за загальним правилом, такому працівникові заробітна плата не виплачується.
В свою чергу, чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця зберегти заробітну плату за працівником, відстороненим через відмову вакцинуватися від коронавірусної хвороби.
В позовній заяві позивач ОСОБА_1 оспорює наказ про відсторонення від роботи та фактично порушує питання про допуск до роботи, при цьому, позивач не звільнений з роботи, а лише відсторонений.
Предметом позову виступає оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання ним своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади.
Отже, за відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення - не є стягненням зарплати.
З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку у зв`язку з відстороненням ОСОБА_1 від роботи.
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 255, 258-265 ЦПК України, Конституція України, ст.46 Кодексу законів про працю України, ст.12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, рішенні Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року, стаття 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»,-
У Х В А Л И В :
Провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 305/ос від 14.12.2021 «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи» закрити.
Позов в частині зобов`язання відповідача - АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-західної залізниці» виробничого підрозділу Фастівська дистанція сигналізації та зв`язку» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з часу незаконного відсторонення від роботи - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 25.04.2022.

Суддя Л.М.Ковалевська