Ухвала

26 квітня 2022року

м. Київ

справа № 646/3937/16-ц

провадження № 61-13038св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури № 5, Прокуратури м. Києва, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь майнову шкоду, завдану незаконними діями та рішеннями органів досудового розслідування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 82 288,23 грн та моральну шкоду в розмірі 294 400,00 грн;

стягнути з Прокуратури м. Києва, як керівного органу вищого рівня, за неправомірні дії посадових осіб Київської міської прокуратури, на його користь моральну шкоду, завдану незаконними діями та бездіяльністю, в розмірі 294 400,00 грн;

стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на його користь моральну шкоду, завдану незаконними діями та бездіяльністю посадових осіб органу досудового розслідування, який був у підпорядкуванні Міністерства внутрішніх справ України, в розмірі 294 400,00 грн;

стягнути з Київської місцевої прокуратури № 5 (Прокуратура Оболонського району м. Києва), Прокуратури м. Києва та Міністерства внутрішніх справ України на його користь витрати на придбання проїзних документів до м. Києва для участі у процесуальних діях у розмірі 1 767,18 грн та здійснити остаточний розрахунок усіх належних виплат на час ухвалення рішення у справі.

Червонозаводський районний суд м. Харкова рішенням від 10 вересня 2020 року позов задовольнив частково. Стягнув з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 105 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовив.

Харківський апеляційний суд постановою від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, апеляційні скарги Київської міської прокуратури, Київської місцевої прокуратури № 5 задовольнив частково. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року змінив, позов задовольнив частково. Стягнув з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 999,84 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовив. Компенсував Київській міській прокуратурі судовий збір, сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 529,95 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 червня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

28 жовтня 2021 року справа № 646/3937/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури № 5, Прокуратури м. Києва, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 червня 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов