Провадження №2-о/523/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Лапчинської О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що 19.01.1994 року між нею та її чоловіком ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який було посвідчено державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1-99. Заявник зазначає, що договір дарування містить помилку в написанні її прізвища, а саме: « ОСОБА_1 », замість правильного « ОСОБА_1 ». Заявник зазначає, що зазначена помилка є перешкодою у здійснення нею прав щодо розпорядження майном. На підставі викладеного просить: встановити факт належності їй ОСОБА_1 договору дарування, засвідченого за реєстровим № 1-99, згідно якого ОСОБА_2 , подарував а ОСОБА_1 , прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, разом з цим, 11 квітня 2022 року (вх. № 6550) на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.22).

Заінтересована особа ОСОБА_2 також звернувся до суду із заявою 11.04.2022 року (вх. № 6560) про можливість розгляду справи за його відсутності в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви (а.с.23).

Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, до суду не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з надходження на адресу суду заяви та клопотання сторін у справі щодо можливості розгляду справи у їх відсутність, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи на підставі наявних доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Встановлення факту належності договору дарування необхідно заявнику для підтвердження в компетентних органах належності квартири, оскільки, наявність помилки в написанні прізвища в документі, що підтверджує наявність права власності позбавляє заявника здійснювати дії щодо володіння та розпорядження нерухомістю.

Судом досліджуються документи надані заявником на підтвердження факту належності договору дарування.

Згідно договору дарування від 19.01.1994 року ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 . Договір дарування посвідчено державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Просвіркіною Т.В. Згідно відмітки проставленої на звороті договору дарування, останній зареєстровано за ОСОБА_1 в ОМБТІ та РОН 04.12.2002 року за № 720-стр 58-кн 148 доп (а.с.13-14).

Заявник зазначає, що договір дарування містить описку в написанні її прізвища, оскільки її прізвище українською мовою записано, як « ОСОБА_1 », замість вірного « ОСОБА_1 » що підтверджується паспортом громадянина України.

Відповідно до копії паспорту громадянина України, останній видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Також, на ОСОБА_1 видано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (прізвища імена та по батькові - записані російською мовою) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 29.09.1984 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу російською мовою « ОСОБА_1 » (а.с.11).

Відповідно до копії паспорту громадянина України останній видано на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-9).

Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 , та заінтересована особа ОСОБА_2 , дійсно уклали договір дарування квартири. Квартира зареєстрована за ОСОБА_1 , згідно штампу в паспорті, ОСОБА_1 , зареєстрована за вказаною адресою, та при укладенні договору було допущено помилку перекладу прізвища ОСОБА_1 , з російської мови на українську та відповідно прізвище в договорі дарування квартири від 19.01.1994 року записано, як « ОСОБА_1 », що викликана специфікою транслітерації.

Транслітерaція, або транслітерувамння (від лат. trans-«через», «по той бік» і litera-«літера»),- механічна передача тексту й окремих слів, які записані однією графічною системою, засобами іншої графічної системи при другорядній ролі звукової точності, тобто передача однієї писемності літерами іншої.

Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги заявника є обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки факт належності договору дарування заявнику повністю доведений доказами наявними в матеріалах справи, у зв`язку з цим суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст.76, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 315, 319, 354-355,пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) договору дарування квартири засвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Просвіркіною Т.В. зареєстрованого за реєстровим номером №1-99 , згідно якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.04.2022 р.

Суддя: