Справа № 449/1456/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" квітня 2022 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: Кісіль С.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі основного зобов`язання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень та 230 (двісті тридцять) доларів США.

Позов мотивує тим, що 20 липня 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 230 доларів США та 1000 гривень для виготовлення документації на приватизацію гаража в АТБ Автофортеця. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконав, на усні звернення щодо повернення зазначеної суми не відреагував. Звертає увагу суду на те, що факт отримання коштів підтверджується розпискою від 20 липня 2020 року. Покликається на те,що 17.08.2021року ним скеровано претензію про повернення вищезазначених коштів . Проте, відповідач коштів не повернув, спроби вирішити спір в позасудовому порядку не здійснював.В обґрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 509,524,530,625,1046-1053 ЦК України та просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.31).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дати судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 26,27,29,30). Окрім цього, відповідача повідомлено про судове засідання шляхом оголошення про виклик (а.с.32).

Тому, суд ухвалив розгядати дану цивільну справу в заочному порядку, на підставі ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (частина 3 статті 545 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

20 липня 200 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2

укладено договір позики, згідно з яким останній отримав в позику кошти в розмірі 230 доларів США та 1000 гривень .

На підтвердження укладення договору позики представлена письмова розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (а.с. 9).

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

При цьому судом встановлено, що в тексті самої розписки не встановлено строк повернення боргу за договором позики.

17.08.2021року позивачем скеровано ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення боргу

(а.с.12).

Згідно із наданими позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1000 (одна тисяча) доларів США та 1000 (одна) тисяча гривень.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд прийшов до висновку до відповідачем порушено умови договору позики, що призвело до неналежного виконання таким взятих на себе зобов`язань.

При цьому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 908 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча) гривень та 230 (двісті тридцять) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя О. Я. Гуняк