Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 38 351, 09 гр. безпідставно отриманих коштів.

Посилається в позові на те, що відповідачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія державного службовця відповідачці була призначена на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, яке було залишено без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду.

На виконання рішення суду відповідачці з 08 серпня 2018 року була призначена пенсія державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України « Про державну службу», в результаті чого розмір пенсії зменшився та утворилася переплата за період з 08 серпня 2018 року до 28 лютого 2019 року в розмірі 38 351, 09 гр.

З метою досудового врегулювання спору 29 січня 2021 року відповідачці був направлений лист з пропозицією сплатити суму боргу, однак лист нею був проігнорований.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 20 травня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

30 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки, яким остання проти позову заперечує.

Зазначає, що в зв`язку з неправомірною відмовою позивача в призначенні їй пенсії державного службовця вона вимушена була звернутися до суду з позовом, який судом був задоволений.

Провела аналіз нормативних актів, які регулюють порядок та підстави призначення пенсії державним службовцям і вважає проведені позивачем розрахунки такими, що суперечать вимогам закону.

Вважає, що пенсія їй призначена правильно, на підставі рішення суду, а приведені позивачем мотиви надмірно сплачених їй сум необгрунтованими і просить у позові відмовити.

13 липня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій також проаналізовані судові рішення, на підставі яких відповідачці була призначена пенсія державного службовця та підстави виникнення переплати.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року був задоволений позов відповідачки, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні відповідачці з 08 серпня 2018 року пенсії державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України « Про державну службу» та зобов`язано призначити таку пенсію.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року рішення суду залишено без змін.

На виконання рішення суду відповідачці з 08 серпня 2018 року була призначена пенсія державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України « Про державну службу».

Листом управління від 29 січня2021 року відповідачка була повідомлена, що після проведеного перерахунку виникла переплата за період з 08 серпня 2018 року до 28 лютого 2019 року в розмірі 38 351, 09 гр. та запропоновано погасити її.

Позивач при зверненні до суду зазначив і цього відзиві не заперечувала відповідачка, дана сума нею повернута не була.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: - по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; - по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Верховний суд у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 750/2115/17 зазначив, що правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів в їх сукупності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Як зазначено вище, приведена позивачем сума переплати виникла на підставі проведеного перерахунку пенсії відповідачки на підставі рішення суду.

Тобто, підстави для висновку про допущену помилку при призначенні та виплаті пенсії відповідачці відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.

При цьому, надмірно виплачені суми пенсії мають стягуватися саме з їх набувача за наявності недобросовісності з його боку щодо набуття цих сум.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Виходячи з викладеного вище, відсутності доказів з боку позивача, достатніх для висновку про недобросовісність дій відповідачки та стягнення надмірно сплаченої суми з відповідачки, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва