МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___ _ __
Пр. №2/521/2136/22
18 квітня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2007 року належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .
07 травня 2007 року її право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Позивачка зазначала, що на даний час в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, зареєстровані, але не проживають понад один рік, рідні брати її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачі у справі.
Вказувала, що відповідач ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року, оскільки добровільно виселився з квартири, авідповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ній ніколи не проживали.
Стверджувала, що за цей час відповідачі квартирою не цікавилися, комунальні платежі не сплачували та не сплачують, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей в квартирі не тримають.
Вказувала, що реєстрація відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, порушує її права як власника на користування та розпорядження своєю власністю.
Посилаючись на порушення своїх прав, як власника квартири, позивачка просила суд визнати ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловою площею у в квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 27 січня 2022 року по справі було відкрито провадження, призначено судове засідання, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 38-39).
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с46).
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.47,48,49,50,51,52).
У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з 17 вересня 1994 року по 24 квітня 2012 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , розірвано (а.с.31).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2007 року належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.6).

07 травня 2007 року на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2007 року право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується інформацією з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 33).

Крім того, право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , також підтверджується рішенням Одеського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, залишеним постановою Верховного суду від 24 листопада 2021 року без змін в цій частині (а.с.11-16,17-19).

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві власності, зареєстровані, але не проживають понад один рік, рідні брати її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачі у справі, що підтверджується відомостями №К7-313932-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, а також довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 03 січня 2022 року (а.с.32,35,36,37).

Факт не проживання відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актом про не проживання від 29 листопада 2021 року (а.с.26).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 за згодою позивачки, який вказана квартира належить на праві власності.

Отже, право відповідачів на користування спірною житловою площею виникло за згодою власника квартири.

Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що відповідачі на момент розгляду справи в квартирі АДРЕСА_1 , не проживають більше року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Отже рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідачки з реєстраційного обліку місця проживання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідач по справі своїм правом бути присутнім у судових засіданнях розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 908,00 грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду у повному обсязі (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 322, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1972 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2007 року - ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 квітня 2022 року.

Суддя: О.М. Сегеда