ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/249/22 Справа № 173/1393/21 Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідач є її батьком. З 01.10.2020 року вона навчається у Вищому банківському інституті м. Варшава, Польща. Згідно довідки, виданої 19.12.2020 року вона є студенткою денної форми навчання зазначеного вище інституту на платній основі. Термін закінчення навчання 30.09.2023 року. Її затрати на навчання складають: 43200,00 грн. вартість навчання, 43200,00 грн. оренда квартири. Витрати на продукти харчування складають в середньому 2000,00 грн. на місяць. Витрати на учбовий процес щонайменше 500,00 грн. Сезонний одяг та взуття в середньому 1000,00 грн. Таким чином її затрати в зв`язку з навчанням складають в середньому 9000,00 грн. на місяць. Батько добровільно не бажає надавати їй допомогу в зв`язку з навчанням, що й стало причиною звернення до суду. Тому позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням у розмірі 3500,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30 вересня 2023 року.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2021 року і до 30 вересня 2023 року включно, тобто до закінчення навчання; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено; стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.10.2002 року, актовий запис №121 (а.с. 2).

На даний час позивачка є повнолітньою та навчається у Вищому банківському інституті м. Варшава, Польща.

Згідно довідки, виданої 19.12.2020 року ОСОБА_2 є студенткою денної форми навчання на платній основі у Вищому банківському інституті м. Варшава, Польща. Термін закінчення навчання 30.09.2023 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с. 4-7)

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровської області 31.07.2015, відповідач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 20).

У відповідача ОСОБА_1 від другого шлюбу є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №134 (а.с. 24).

Згідно довідки №999 від 10.12.2019, ОСОБА_5 , 18 грудня 2015 року є дитиною-інвалідом (а.с. 21)

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а розмір щомісячних аліментів на повнолітню дочку, сина визначається судом.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивачка є повнолітньою, 23-х років не досягла, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки самостійного доходу не має; беручи до уваги, що відповідач перебуває у працездатному віці та може надавати матеріальну допомогу в обмеженому розмірі, оскільки від іншого шлюбу має на утриманні неповнолітню дитину, яка є інвалідом, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у зв`язку з навчанням в достатньому та необхідному розмірі в твердій грошовій формі в сумі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2021 року і до 30 вересня 2023 року включно, тобто до закінчення навчання

При визначенні розміру аліментів місцевим судом у повній мірі не враховано, що відповідач ОСОБА_1 має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною-інвалідом.

Крім того, долучена до позовної заяви копія письмового документу, який містить інформацію про "2350,00 PLN" (а.с. 8) не доводить факту оплати навчання позивачки, оскільки не є належним та допустимим доказом, враховуючи, що документ викладений іноземною мовою та переклад суду не наданий.

Належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту оплати навчання позивачки у певному розмірі суду не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Доказів щодо факту та вартості оренди житла позивачкою також не надано.

Разом з тим, відповідачем, який є працездатним, не представлено доказів на підтвердження відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачці.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення місцевого суду в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_2 з 2500,00 грн. на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2021 року і до 30 вересня 2023 року включно, тобто до закінчення навчання.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду повинно бути змінено.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2021 року і до 30 вересня 2023 року включно, тобто до закінчення навчання, - змінити, стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 1000,00 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2021 року і до 30 вересня 2023 року включно, тобто до закінчення навчання.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 29 квітня 2022 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова