Справа № 182/1626/22
Провадження № 2-о/0182/70/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.04.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту народження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що восени 2016 року вона перебувала на тимчасово окупованій території в с.Антонівка Мар`їнського району Донецької області. Наразі, вказаний населений пункт відноситься до території Катеринівської сільської ради Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку вона народила дитину ОСОБА_2 . На підтвердження народження дитини їй у Другому родильному відділенні Центральної міської комунальної лікарні № 24 м.Донецьк було видане лікарське свідоцтво про народження № 767 від 06 жовтня 2016 року. На підставі лікарського свідоцтва про народження дитини, Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки їй було видано свідоцтво про народження дитини. Однак, після початку 24 лютого 2022 року воєнної агресії Російської Федерації проти України, вона разом із донькою виїхала із зони бойових дій та на даний час перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа у виконкомі Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, згідно довідки № 110 від 14 квітня 2022 року. При цьому, для реєстрації дитини за місцем тимчасового проживання, взяття її на облік також як внутрішньо переміщеної особи та отримання свідоцтва про народження доньки, вона звернулась до Нікопольського відділу ДРАЦС Південно-східного управління міністерства юстиції (м.Дніпро) із відповідним зверненням. Проте, листом Нікопольського відділу ДРАЦС Південно-східного управління міністерства юстиції (м.Дніпро) № 642/20.34-31 від 12 квітня 2022 року у проведенні державної реєстрації народження дитини їй було відмовлено, оскільки нею не надано документу на підтвердження факту народження дитини. Також зазначено, що надане свідоцтво про народження від 14 березня 2017 року, серії НОМЕР_1 , не є підставою для державної реєстрації народження дитини. Враховуючи наведені обставини, просила суд встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання заявниця не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.13).

Представник заінтересованої особи - Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) - в судове засідання також не з`явилася. Надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без їх представника (а.с.12).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується медичним свідоцтвом № 767 про народження від 06 жовтня 2016 року, виданим Другом родильним відділенням Центральної міської комунальної лікарні № 24 м.Донецьк (а.с.7). При цьому, як вбачається з матеріалів справи,14 березня 2017 року заявниці було видано актовий запис № 186 про народження ОСОБА_2 , складений Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.4). Тобто, вищевказаний документ є недійсним, оскільки не створює правових підстав для подружжя та їхньої новонародженої дитини, так як його видано на тимчасово окупованій території.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати місце народження своєї дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.

Судом також встановлено, що 12 квітня 2022 року за № 642/20.34-31 Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) було прийнято відмову у проведенні державної реєстрації дитини на підставі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 14 березня 2017 року, та роз`яснено, що державна реєстрація народження дитини здійснюється на підставі визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері здоров`я, документів, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (а.с.5).

Таким чином, заявницею не було пред`явлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті".

Відповідно до п.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи; медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера, державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертвонародження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника та її дитини як громадянки України, суд вважає можливим встановити факт народження ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини ОСОБА_2 в м.Донецьк Україна.

Відомості про батька та по-батькові дитини внести на підставі ст.135 СК України.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 18, 76, 81, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Донецьк, Україна, - громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Антонівка, Мар`їнського району Донецької області, України.

Відомості про батька та по-батькові дитини внести на підставі ст.135 СК України.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, що відповідає вимогам п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал