Ухвала

21 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 463/3724/18

провадження № 61-4970св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівська міська рада, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування витягу з Державного реєстру правочинів, визнання права спільної сумісної власності, зобов`язання вчинити дії за касаційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, в якому просили: визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 15 листопада 2007 року № 1267 в частині приватизації ОСОБА_3 способом викупу підвалу площею 20,6 кв. м по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20 лютого 2008 року № 1966; скасувати витяг з Державного реєстру правочинів від 20 лютого 2008 року № 5470262; визнати за всіма співвласниками житлових квартир будинку АДРЕСА_1 право спільної сумісної власності на приміщення за номерами IV та V площею 20,6 кв. м будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати власників квартири АДРЕСА_2 за власні кошти привести приміщення за номерами IV та V до попереднього стану згідно з аркушом 141 інвентаризаційної справи будинку.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Компенсовано ОСОБА_3 за рахунок держави 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 06 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року та додаткове рішення цього суду від 06 серпня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 15 листопада 2007 року № 1267 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності міста Львова, які підлягають приватизації способом викупу» в частині приватизації ОСОБА_3 способом викупу підвалу площею 20,6 кв. м по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 20 лютого 2008 року № 1966, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гриник І. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 103. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за власні кошти привести нежитлові приміщення загальною площею 20,6 кв. м, позначені номерами IV та V, розташовані в підвалі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до їх стану, що існував до постановлення ухвали Львівської міської ради від 15 листопада 2007 року № 1267. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 057,20 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 1 585,80 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 352,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 528,60 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Стягнуто з Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 352,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 528,60 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 352,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 528,60 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

У березні 2021 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року залишити в силі.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 також подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року в частині відмови у визнанні його співвласником спірних приміщень за номерами IV і V та відмови у визнанні за всіма співвласниками будинку права спільної сумісної власності на спірні приміщення і ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким задовольнити зазначені вимоги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року скасовано, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В решті рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2019 року залишено в силі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 524 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги. Компенсовано ОСОБА_3 3 524 грн судового збору, сплаченого нею за подання касаційної скарги в цій справі, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У лютому 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року, посилаючись на те, що в описовій частині згаданої постанови зазначено, що «постановою Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Апеляційні скарги ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. […]», тобто судом касаційної інстанції неправильно вказані її ініціали по батькові.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 269 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Встановлено, що під час виготовлення та оформлення вищевказаної постанови в її описовій частині зазначено, що Львівським апеляційним судом було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , тоді як правильним є написання прізвища та ініціалів позивача - « ОСОБА_2 ».

За своїм змістом вказана технічна помилка є опискою, яка не вплинула на законність та обґрунтованість судового рішення, а тому підлягає виправленню на підставі статті 269 ЦПК України.

Крім того колегією суддів встановлено, що аналогічна описка щодо написання ініціалів позивача ОСОБА_2 по батькові міститься й в описових частинах постановлених Верховним Судом в цій справі ухвалах, які стосуються вирішення процесуальних питань, а саме:

- в ухвалі Верховного Суду від 06 квітня 2021 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 ;

- в ухвалі Верховного Суду від 06 квітня 2021 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ;

- в ухвалі Верховного Суду від 18 травня 2021 року про визнання необґрунтованою заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.;

- в ухвалі Верховного Суду від 10 червня 2021 року про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року;

- в ухвалі Верховного Суду від 11 серпня 2021 року про призначення справи до судового розгляду;

- в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 22 вересня 2021 року;

- в ухвалі Верховного Суду від 02 лютого 2022 року про виправлення описки;

- в ухвалі Верховного Суду від 16 лютого 2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне з власної ініціатививиправити також описку, допущену в описових частинах вищезгаданих судових рішень.

Керуючись статтями 269, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про виправлення описки задовольнити.

Виправити допущену Верховним Судом в описовій частині постанови від 22 вересня 2021 року описку, а саме в реченні «Апеляційні скарги ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. […]» замість помилково зазначеного « ОСОБА_6 » правильно зазначити « ОСОБА_2 ».

Виправити з власної ініціативи допущену Верховним Судом в описових частинах:

- ухвали від 06 квітня 2021 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 ;

- ухвали від 06 квітня 2021 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ;

- ухвали від 18 травня 2021 року про визнання необґрунтованою заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі: Стрільчука В. А., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.;

- ухвали від 10 червня 2021 року про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року;

- ухвали від 11 серпня 2021 року про призначення справи до судового розгляду;

- ухвали від 22 грудня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови від 22 вересня 2021 року;

- ухвали від 02 лютого 2022 року про виправлення описки;

- ухвали від 16 лютого 2022 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

описку, а саме в текстах вказаних судових рішень в реченні «Апеляційні скарги ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково. […]» замість помилково зазначеного « ОСОБА_6 » правильно зазначити « ОСОБА_2 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська
Судді:В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук