Провадження №2/201/1010/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Пісчанською Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18 листопад 2021 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 3 058,77 грн., з яких:

2 975,66 за договором про надання житлово експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 11/1/РП від 01 січня 2018 року;

62,81 грн. інфляційні збитки;

20,30 грн. три відсотки річних;

а також витрати зі сплати судового збору в розмір 2270 грн.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Затишок сервіс» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території №11/1/РП від 01 січня 2018 року стосовно квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до умов вищезазначеного Договору - споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк (не пізніше 25 числа кожного місяця), датою виставленням Виконавцем Споживачу першого рахунку за послуги та датою початку фінансових зобов`язань є 01 січня 2018 року. Позивач надавав Відповідачу послуги за Договором в період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2021 року включно. З 01 серпня 2021 року позивач припинив надання послуг за Договором, оскільки в багатоквартирному будинку було створено ОСББ і подальше утримання будинку здійснюється силами ОСББ «РІВЕР ПАРК 1». На момент припинення надання послуг за Договором (станом на 31 липня 2021 р.) у Відповідача існувала прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 2 975,66 грн. З 01 січня 2018 року відповідач здійснив часткову оплату за отримані житлово-комунальні послуги, а саме в розмірі 7 500 грн. При цьому на момент подачі позовної заяви у відповідача існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2 975,66 грн. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права, а саме: стягнути з відповідача прострочену суму заборгованості за договором та штрафні санкції (а.с.1-6).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 18 листопада 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.38-39).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.40).

До суду 03 грудня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.41).

Ухвалою судді від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних (а.с. 42-43).

Представник позивача надав до суду заяву, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, а також розглянути справу без його участі.

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

Так, між ТОВ «Затишок сервіс» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Договору №11/1/РП від 01 січня 2018 року про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 . З 01 серпня 2021 року позивач припинив надання послуг за Договором, оскільки в багатоквартирному будинку було створено ОСББ і подальше утримання здійснює ОСББ.

З 01 січня 2018 року відповідач здійснив часткову оплату за отримані житлово-комунальні послуги в розмірі 7 500 грн. Проте у повному обсязі відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість (сума основного боргу) перед позивачем у розмірі 2 975,66 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2189-VІІІ: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено: обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 5 тієї ж статі встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами тощо.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у певному обсязі (Постанова ВСУ від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13).

Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої обов`язки відповідно до договору та відповідно до ч. 2 ст. 653 того ж кодексу, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачу необхідно сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 975,66 грн. (а.с. 13).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачу позивачем надавалися певні послуги та останній не звертався до позивача з заявами, що вона не проживає чи інше у зазначеному приміщенні, також було встановлено, що у відповідача відсутні самостійні договори на надання будь яких послух стосовно вище вказаного майна, а тому дійсно відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані послуги на момент подачі позову у розмірі 3 058,77 грн., з яких: 2 975,66 за договором про надання житлово експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 11/1/РП від 01 січня 2018 року; 62,81 грн. інфляційні збитки; 20,30 грн. три відсотки річних;

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 40869660, м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 14К, кв. 116) заборгованість за надані послуги у розмірі 3 058,77 грн., з яких: 2 975,66 за договором про надання житлово експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 11/1/РП від 01 січня 2018 року; 62,81 грн. інфляційні збитки; 20,30 грн. три відсотки річних.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 40869660, м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 14К, кв. 116) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 40869660, м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 14К, кв. 116)

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4

Повний текст рішення виготовлено 21 квітня 2022 року.

Суддя С.О. Демидова