ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2141/22 Справа № 204/6080/21 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк

на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 04 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву без номеру. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26 000 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11 липня 2021 року має заборгованість за простроченим тілом кредиту у загальному розмірі 15 494, 06 грн, а тому просило стягнути зазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" відмовлено (а.с.101-102).

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що підписання заяви без номеру від 04 травня 2011 року, активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору та про згоду позичальника із усіма умовами цього договору; із розрахунку заборгованості та виписки за договором без номеру вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, частково погашала заборгованість за договором (а.с.105-109).

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 15 494, 06 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги банку.

Відповідно до ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву № б/н (а.с.21), згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.19, 20).

З вищевказаної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11 липня 2021 року банком рахується заборгованість за простроченим тілом кредиту у загальному розмірі 15 494, 06 грн (а.с.5-8, 9-18).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необґрунтованості. Банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки, її виду та строку дії, а також розміру наданого кредиту.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як вбачається з анкети-заяви від 04 травня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку "Універсальна" з сумою кредитного ліміту у розмірі 8 000 грн (а.с.21).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що кредитний ліміт по ній змінювався: 01 серпня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 26 000 грн (з виписки вбачається, що за цю дату відбулось лише списання відсотків за користування кредитним лімітом), 31 березня 2019 року - зменшено кредитний ліміт до 25 945, 69 грн (з виписки вбачається, що за цю дату операцій проведено не було), 01 квітня 2019 року - збільшено кредитний ліміт до 25 950 грн (з виписки вбачається, що за цю дату відбулось лише списання відсотків за користування кредитним лімітом), 20 квітня 2019 року - зменшено кредитний ліміт до 25 206,61 грн (з виписки вбачається, що за цю дату було проведено щомісячний платіж за страховку та оплата карткою в магазині "Сільпо"), 21 квітня 2019 року - кредитний ліміт зменшено до 25 206,61 грн (з виписки вбачається, що за цю дату операцій проведено не було), 22 квітня 2019 року - збільшено до 25 210 грн (з виписки вбачається, що за цю дату операцій проведено не було), 19 грудня 2019 року - зменшено до 0,00 грн (з виписки вбачається, що за цю дату операцій проведено не було). Втім дана довідка не може слугувати підставою для задоволення позову та стягнення заборгованості у розмірі 15 494, 06 грн, оскільки дати змін кредитного ліміту не співпадають з випискою про рух коштів за картками відповідача (а.с.19, 54-89)

Колегія суддів зауважує, що згідно виписки про рух коштів по карті відповідача вбачається, що остання активно користувалася кредитною карткою до червня 2021 року.

У відповідності до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту складає 15 494, 06 грн. Банк зазначав, що максимальний ліміт по кредиту, який був наданий позичальнику, складав 26 000 грн, втім жодних доказів цьому не надав.

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту лише у розмірі 8 000 грн, що було встановлено в анкеті-заяві (та підтверджується випискою про рух коштів) та є фактично отриманими та використаними відповідачем коштами.

Відмовляючи у задоволенні позову судом не було враховано вищевказані обставини та не надано належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд дійшов до хибних висновків, а тому, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити частково.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з врахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 2 930 грн (розмір задоволених позовних вимог: (8 000 грн х 100%) : 15 494, 06 грн = 51,63%; розмір судового збору, який підлягає стягненню за часткове задоволення позовних вимог: (2270 грн х 51,63%) : 100% = 1 172 грн; розмір судового збору, який підлягає стягненню за часткове задоволення апеляційної скарги: (3 405 грн х 51,63%) : 100% = 1758 грн; загальний судовий збір, що підлягає стягненню за часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги: 1 172 грн + 1 758 грн = 2 930 грн).

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк- задовольнити частково.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк () заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 травня 2011 року у розмірі 8 000 грн, що становить заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк () судові витрати в розмірі 2 930 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров