ЄУН № 336/5980/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя» про зобов`язання здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги (за вивезення твердих побутових відходів),

ВСТАНОВИВ:

27.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом в якому зазначала, що вона зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , особовий рахунок для нарахування житлово-комунальних послуг № НОМЕР_1 . Листом від 07.05.2021 р. №797 «Повідомлення про заборгованість» Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя» (яке раніше мало назву «Умвельт-Запоріжжя» та «Ремондис Запоріжжя») повідомило її про існування заборгованості станом на 01.05.2021 р. в розмірі 1736, 95 грн. Зі змісту позову вбачається, що такі ж листи щодо існуючої заборгованості позивач отримувала і раніше. Вважаючи, що нарахування заборгованості зроблено помилково, оскільки відповідач нараховує оплату за вивезення твердих побутових відходів з розрахунку на 4-х осіб, а не на 2 особи, які зареєстровані в її квартирі, позивач просила суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя» (далі по тексту ТОВ «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя») здійснити перерахунок плати за послугу з вивезення твердих побутових відходів шляхом зменшення заборгованості за період з 19.11.2009 року до 01.08.2015 року на суму 521, 48 грн. по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Також просила судові витрати покласти на відповідача.

29.07.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження по цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику сторін).

02.09.2021 року від відповідача ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , зазначав, що підприємством нарахування оплати послуг з вивезення побутових відходів здійснюється лише з 01.01.2010 року згідно відповідних рішень виконавчого комітету міської Ради (№555/2 від 24.12.2009 р. та № 29/3 від 28.01.2010 року, а тому період часу з 19.11.2009 р. до 01.01.2010 року (коли підприємством не проводилось нарахування оплати) взагалі не може розглядатися. Крім того, відповідач вказує, що за даними Комунального підприємства «Центр управління інформаційними технологіями» (далі по тексту КП ЦУІТ), яке діє у відповідності до Рішення міської ради № 67 від 20.12.2017 року і на підставі даних якого нараховується оплата послуг за вивезення побутових відходів з огляду на кількість осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, в квартирі позивачки до 16.11.2015 року були зареєстровані 4 особи. Тарифи встановлені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 29/3 від 28.01.2010 року на 1 особу у розмірі 23, 36 грн./м..куб. Нарахування проводилось на 4-х осіб, які були зареєстровані в квартирі ОСОБА_2 , тому вважає її позовні вимоги щодо зобов`язання здійснення перерахунку безпідставні.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що інформація стосовно кількості зареєстрованих в її квартирі (4 особи), надана відповідачем, відрізняється від наданої нею в якості доказу відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Запорізькій області щодо зареєстрованих за цією адресою (2 особи). Тому позивач просила витребувати у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради належним чином завірені копії карток зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.02.2007 р. по 17.11.2015 року.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте, процесуальним законом визначено підстави та порядок витребування доказів.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно частини 3 статті 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до частини 1-3 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 4 статті 84 ЦПК України передбачено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, а згідно частини 5 цієї статті у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По-перше, позивач повинна була подати докази разом з поданням позовної заяви. Не подавши докази, які згодом просила витребувати, позивач своєчасно не повідомила письмово суд щодо неможливості подачі доказів з позовною заявою. Зазначивши у відповіді на відзив докази, які не може бути подано та причини, з яких вони не подані у зазначений строк, не надала суду доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів. Посилання позивача на те, що адвокату Прядко Д.В. за адвокатським запитом було відмовлено у видачі інформації про зареєстрованих у квартирі осіб, є неприйнятним в сенсі вимог статей 83-84 ЦПК України.

По-друге, позивач ОСОБА_1 не повідомила суд про причину неотримання особисто нею такого письмового доказу, як довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Для отримання такої довідки у позивача не було перешкод, оскільки довідку про зареєстрованих в квартирі осіб можна безкоштовно отримати в день звернення у відповідному Центрі надання адміністративних послуг (ЦНАП). Для цього особа, яка запросила таку довідку, подає до ЦНАП лише свій паспорт з реєстрацією у даному житловому приміщенні. Доказів, що вона особисто здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, ОСОБА_1 суду не надала.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе вирішити спір за наявними в матеріалах справи доказами.

Під час ухвалення рішення суд у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона звернулася до суду як споживач комунальних послуг, тому вона звільнена від оплати судового збору. Вважає, що відповідач порушує положення ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки фактично надає послуги не в повному обсязі лише за вивіз побутових відходів з урахуванням зареєстрованих 2-х осіб (а не за 4-х осіб, як ним проводиться за розрахунком обсягу послуг). Позивач зазначала, що на її чисельні письмові заяви, в яких вона просила здійснити перерахунок розміру оплати послуг, виходячи з 2-х зареєстрованих осіб, а не з 4-х осіб, відповідач відмовлявся робити перерахунок, посилаючись на те, що за даними обліку МКП «Основаніє», які надходять до підприємства, в її квартирі зареєстровано 4 особи. Тому вона вимушена звернутись до суду і просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя» здійснити перерахунок плати за послугу з вивезення твердих побутових відходів шляхом зменшення заборгованості за період з 19.11.2009 року до 01.08.2015 року на суму 521, 48 грн. по особовому рахунку № НОМЕР_1 та судові витрати покласти на відповідача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються їй відповідними службами міського комунального господарства, а нарахування суми оплати послуг здійснюються на особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Частиною 1 статті 20 та частиною 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на які в обґрунтування позовних вимог посилається ОСОБА_1 , врегульовано не спірні правовідносини сторін, а правовідносини щодо надання споживачам послуг з постачання та розподілу електричної енергії та послуг з постачання теплової енергії.

Правовідносини сторін в даному спорі мають бути врегульовані згідно положень статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, стаття 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка має назву «Послуга з поводження з побутовими відходами містить в собі наступне:

1. Споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку.

Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами.

2. Одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування.

3. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів.

4. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

5. У разі запровадження роздільного збирання побутових відходів при встановленні цін/тарифів на послугу з поводження з побутовими відходами не враховується вартість операцій з поводження з роздільно зібраними (відсортованими) корисними компонентами цих відходів.

За змістом пункту 7) частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

У м. Запоріжжі теперішнього часу таким виконавцем є ТОВ «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя».

У відзиві на позов відповідач ТОВ «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя» зазначив, що тарифи на вивезення відходів встановлені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 29/3 від 28.01.2010 року.

Зі змісту цього рішення, копія якого додана відповідачем до відзиву на позов, вбачається, що виконавчий комітет Запорізької міської ради вирішив погодити з 01.01.2010 року для ТОВ «Ремондіс Запоріжжя» (теперішнього часу ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя) тарифи на вивезення побутових відходів (у тому числі великогабаритних відходів) для населення будинків житлового фонду комунальної власності у розрахунку на 1 особу в місяць, на підставі затверджених норм накопичення побутових відходів на 1 особу та діючого тарифу на вивезення побутових відходів у розмірі 23,36 грн./м. куб. відходів (а. с. 33).

Тобто, одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами та тарифи на вивезення побутових відходів встановлені органом місцевого самоврядування як передбачено частиною 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач ОСОБА_1 вказує на порушення відповідачем її прав як споживача (зокрема, на положення статті 21 Закону «Про захист прав споживачів), оскільки ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя» неправильно здійснює по її квартирі нарахування по вивезенню побутових відходів. В квартирі зареєстровано 2 особи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте відповідач, не зважаючи на її чисельні письмові заяви про здійснення перерахунку, продовжує нараховувати розмір оплати за надані послуги, виходячи з того, що в квартирі зареєстровані 4 особи. На підтвердження обґрунтованості своїх вимог

Пунктом 7) частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції визначено неналежним чином.

За даних обставин ціна продукції це вартість наданих позивачеві послуг з вивезення побутових відходів. Згідно статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В якості письмового доказу позивачем надана копія довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Запорізькій області з якої видно, що станом на 28.08.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3 , 1981 р. н. та ОСОБА_1 , 1946 р. н. (а. с. 11).

На думку суду такий доказ свідчить лише про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані у вказаній квартирі, але не свідчить про те, що в цій квартирі відсутні інші зареєстровані особи станом на 28.08.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 надала суду в якості доказу копію рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за липень 2015 року (тобто, станом на 01.08.2015 року), з якого видно, що нарахування проводилося на 4-х осіб і заборгованість з вивезення побутових відходів складає 1042, 95 грн., та повідомлення про заборгованість від ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя» (№ 1763 від 04.10.2018 р.) в якому її повідомляють про заборгованість у розмірі 1551, 79 грн. станом на 01.10.2018 р. (а. с. 10; 11).

Відповідач ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя», заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , зазначав, що нарахування розміру оплати наданих послуг з вивезення побутових відходів здійснюється на підставі даних про кількість осіб, зареєстрованих в квартирі. Ці дані у відповідно до рішення Запорізької міської ради № 67 від 20.12.2017 року надаються їм з КП «ЦУІТ». В якості доказу відповідач додав до відзиву на позов електронну роздруківку інформації (довідки) про осіб, які були зареєстровані раніше та зареєстровані натепер в квартирі позивача. З цієї інформації вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована з 12.05.1994 року ОСОБА_1 , 1946 р. н. також в цій квартирі були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1912 р. н. (зареєстрований 12.05.1994 р., знятий з реєстрації 18.08.1998 р.); ОСОБА_5 , 1981 р. н. (зареєстрований 13.03.2007 р., знятий з реєстрації 22.02.2017 р.), ОСОБА_6 , 1975 р. н. (зареєстрована 01.02.2007 р., знята з реєстрації 16.11.2015 р.), ОСОБА_7 , 1953 р. н. (зареєстрована 01.02.2007 р., знята з реєстрації 16.11.2015 р.) (а. с. 34).

Така інформація є офіційною, оскільки в пункті 8 рішення Запорізької міської ради № 67 від 20.12.2017 року «Про загальноміську багатофункціональну електронну картку «Картка Запоріжця» вказано: «Визначити комунальне підприємство «Центр управління інформаційними технологіями» розпорядником бази персональних даних користувачів багатофункціональної електронної картки «Картка Запоріжця» та її невід`ємних складових: оплата проїзду в міському пасажирському транспорті, оплата за житлово-комунальні та інші послуги, ведення персоніфікованого обліку пільг, доплат, допомоги, компенсацій, знижок, цільової адресної допомоги та інших заходів соціальної підтримки тощо». (https://www.bing.com/search?q рішення запорізької міської ради "про загальноміську багатофункціональну електронну картку).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просила здійснити перерахунок плати за послугу з вивезення твердих побутових відходів з огляду на зареєстрованих 2-х осіб (а не 4-х осіб, як було обраховано раніше) - за період з 19.11.2009 р. до 01.08.2015 року.

Проте, такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в цей період у квартирі позивача було зареєстровано 4 особи. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зняті з реєстрації 16.11.2015 року (а. с. 34).

Також є підтвердженим посилання відповідача на те, що ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя» не може здійснити перерахунок за період до 01.01.2010 року, оскільки самостійно нараховує оплату за послуги з вивезення побутових відходів лише з 01.01.2010 року (згідно пункту 1 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 555/2 від 24.12.2009 року (а. с. 32).

Відповідач не заперечував того, що ОСОБА_1 зверталася неодноразово до них з заявами про здійснення перерахунку. У відповідь ТОВ «ВЕЛЬТУМ Запоріжжя» надсилало на її адресу відповідні листи (вих. № 1731 від 27.12.2018 р. та вих. № 272 від 17.02.2020 р.), в яких їй було роз`яснено про порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї та вказано які документи слід подати до виконавця послуг. Від ОСОБА_1 разом з її заявами необхідних документів не надходило.

З матеріалів справи видно, що підприємства, які є виконавцями житлово-комунальних послуг мають право зменшити розмір плати за комунальні послуги лише відповідно до «Порядку зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації», затвердженого Рішенням Запорізької міської ради № 142 від 24.03.2017 року (втратило чинність) та Порядку зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації», затвердженого Рішенням Запорізької міської ради № 468 від 28.10.2019 р. (а. с. 35-37).

Також згідно «Порядку зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації» при несвоєчасному зверненні споживачів до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

Зі змісту «Порядку зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації» видно, що перерахунок за надані послуги здійснюється, якщо споживач(чі) та/або члени його сім`ї: 1. Мешкають за межами України; 2. Знаходяться на стаціонарному лікуванні; 3. Навчання за межами адміністративно-територіальної одиниці; 4. Проходять службу в ЗСУ; 5. Відбувають покарання в місцях позбавлення волі; 6. Працевлаштовані за межами адміністративно-територіальної одиниці на території України; 7. Визначені у встановленому порядку безвісно відсутніми особами або особами, місце перебування яких невідомо; 8. Визначені у встановленому порядку померлими.

Виходячи з цього переліку випадків для зменшення розміру плати за комунальні послуги вбачається, що підстави для здійснення перерахунку позивачу ОСОБА_1 відсутні.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 21-22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТУМ-Запоріжжя», 69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 99, .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.С. Боєв

29.04.22