Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7877/21 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 36 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакової Т.Б. від 30 грудня 2021 року

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі №274/7877/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив зобов`язати відповідача припинити дії, вчинені 10.12.2021 року у формі фактичного припинення/обмеження надання йому послуг з розподілу природного газу побутовому споживачу; відновити становище, яке існувало до порушення, а саме станом на 09.12.2021 року, шляхом зобов`язання відповідача за його рахунок відновити фактичне надання йому послуг з розподілу природного газу, особовий рахунок НОМЕР_1 .

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову. Просив до набрання законної сили рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі 274/7877/21 зупинити перешкоди в користуванні житлом, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом розпломбування приналежної до нього труби введення природного газу у цей дім та приведення запірного механізму (крану) на ній у робоче положення силами, засобами та за рахунок Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", ЄДРПОУ 3344071. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначав, що 10.12.2021 року неправомірними діями відповідача припинено (обмежено) газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 , що створило реальну загрозу для життя та здоров`я заявника та його дружини, фактично поставила сім`ю "на грань виживання", адже відключення газу відбулось без попередження, позаочі, взимку, в опалювальний період. Газ необхідний не лише для приготування їжі, підігріву води, але й для обігріву житла, задоволення санітарних потреб, задля всебічного задоволення життєвих потреб. Будинок знаходиться біля річки, обдувається вітрами внутрішня система опалення здатна вийти з ладу внаслідок замерзання (по суті знищення), що потягне за собою ремонт з подальшою заміною всіх її елементів.

Заявник вказує про пропозицію щодо зустрічного забезпечення: вчинення договірних, за укладеним публічним договором, взаєморозрахунків на умовах договірної оплати реальних обсягів наданих послуг з розподілу газу в строк визначений платіжним документом (рахунками за послуги) відповідача. Така пропозиція слугує усуненню потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову - про задоволення заяви. На думку апелянта, ухвала незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що висновки суду першої інстанції про тотожність позовних вимог з вимогою про забезпечення позову безпідставні, суд хибно ототожнював їх і хибно застосував п.10 ст.150 ЦПК України. Саме виконання робіт, пов`язаних з відновленням газопостачання, забезпечує надання послуг та передує їм, а не навпаки. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що постачальником природного газу по відношенню до нього є третя особа (продавець), у якої купується газ, а не відповідач. Тому, діями відповідача здійснено втручання в договірні відносини за іншим правочином, а по факту перешкода йому, що не взято судом до уваги. Вважає, що у виняткових випадках, суд міг призначити розгляд заяви у судовому засіданні з викликом сторін. Крім того суд не врахував, що відповідач після докладених апелянтом зусиль для досудового врегулювання спору не виконав вимоги ст.16 ЦПК України у відповідності до якої особа, яка порушила права і законні інтереси іншої особи, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензій чи позову.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема: чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

В даному випадку на обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач вказує про обов`язок АТ «ОГС «Житомиргаз» вчинити певні дії з відновлення газопостачання до домоволодіння. Тому, розглянувши таку вимогу та задовільнивши її передчасно суд вирішить питання щодо задоволення частини позовних вимог по суті, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено належного обґрунтування, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, заяву про забезпечення позову щодо зобов`язання АТ «ОГС «Житомиргаз» розпломбувати приналежну до нього трубу введення природного газу у дім та приведення запірного механізму (крану) на ній у робоче положення, не може бути розглянута судом без належної перевірки безпечності відновлення газопостачання.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, тотожні задоволенню заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити постачання природного газу.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.258,259,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: