Провадження № 2-з/761/567/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря: Колечицького Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація про визначення місця проживання дитини,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

Предметом спору за первісним позовом є: визначення місця проживання дитини; заборона змінювати місце проживання дитини; зобов`язання відповідача за обставин зміни місця проживання дитини, повернути дитину батьку протягом одного календарного дня; у разі не повернення дитини протягом одного календарного дня відібрати дитину та повернути батьку.

Предметом спору за зустрічним позовом є визнання місця проживання дитини.

17.02.2022 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

1. Заборони виїжджати за кордон відповідачу ОСОБА_2 .

2. Встановлення ОСОБА_2 обов`язку забезпечити безперешкодне спілкування з неповнолітнім ОСОБА_3 , кожної суботи з 10-00 до 18-00 та щонайменше два рази на тиждень з 16-00 до 20-00 в присутності та (або) під контролем представника Службу у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.4 ст.153 ЦПК України, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши заяву, позовну заяву та зустрічну позовну заяву, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд зазначив, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Верховний Суд зауважив, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю (постанова від 29.09.2021 у справі № 490/1087/21).

Суддя, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, не знаходить законних підстав для задоволення заяви в частині заборони виїжджати за кордон відповідачу.

З огляду на те, що чинним ЦПК України не передбачено покладання на третю особу обов`язків на вчинення або невчинення певних дій, суддя не знаходить правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині проведення спілкування з малолітньою дитиною в присутності представника Службу у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Щодо іншої частини заяви, про встановлення графіку спілкування ОСОБА_1 з неповнолітнім ОСОБА_3 , суддя, з огляду на обґрунтованість доводів заявника, а також обставин справи, які були встановленні в підготовчому судовому засіданні, приходить висновку, що в цій частині заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Зазначені заходи мають тимчасовий характер.

Керуючись ст.ст. 92, 149-153, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Встановити Встановити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок вчинити певні дії, а саме забезпечити ОСОБА_1 безперешкодне спілкування з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної суботи з 10-00 год. до 18-00 год. та щонайменше два рази на тиждень з 16-00 год. до 20-00 год.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: