СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 754/14367/21

пр. № 2/759/1336/22

11 квітня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 10, оф. 2) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач ПрАТ "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7705,33 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.01.2019 року о 02:30 год. в м. Ірпінь по вул. Соборна відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв наїзд на транспортний засіб «Renault», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після ДТП відповідач самовільно залишив місце пригоди до приїзду працівників поліції. Своїми діями відповідач порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 4146973.

Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.02.2019 року по справі № 367/1277/19 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Потерпіла сторона звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7705 грн. 33 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7705 грн. 33 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року вказану справу було передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 52).

Ухвалою Святошинського районного суду від 27.10.2021 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 62-63).

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

26.01.2019 року о 02:30 год. в м. Ірпінь по вул. Соборна відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв наїзд на транспортний засіб «Renault», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після ДТП відповідач самовільно залишив місце пригоди до приїзду працівників поліції. Своїми діями відповідач порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 4146973 (а.с. 25).

Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.02.2019 року по справі № 367/1277/19, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП (а.с. 7).

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі N 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою N 48553 / 99 "Совтрансавто - Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Потерпіла сторона звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7705 грн. 33 коп. (а.с. 44, 45).

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 29.03.2021 року № 10765/ІНС про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак відповідачем жодних дій з відшкодування збитків вчинено не було (а.с. 46).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Положення статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно підпункту "в" пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі.

Відповідач ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2018 залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27.02.2019 року у справі № 357/1277/19.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що шкоду заподіяно з вини відповідача, позивачем сплачено страхове відшкодування потерпілій особі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 7705 грн. 33 коп.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача (а. с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 10, оф. 2) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 )на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, , р/р НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк») суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7705 грн. 33 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 270 грн., а всього підлягає стягненню - 9975 грн. 33 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В. Кириленко