Провадження 2/193/171/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

18 квітня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Томинця О.В.,
при секретарі судового засідання Хомич Н.О.,
за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
09 грудня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у період перебування в шлюбі з ОСОБА_4 , зокрема 23.01.2020, вони придбали автомобіль марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, 2019 року випуску, р/н НОМЕР_1 , право власності на який зареєстрували на ім`я дружини ОСОБА_4
02 вересня 2020 року о 17 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки MAN, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі Н-11 Дніпропетровськ - Миколаїв, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України, не вибрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки TOYOTA, р/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Софіївським районним судом Дніпропетровської області 13.11.2020 винесено постанову про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Про факт настання ДТП, ОСОБА_3 одразу повідомив страховикові ТДВ СК «Альфа-Гарант» шляхом направлення повідомлення за встановленою формою.
05.09.2020 ТДВ СК «Альфа-Гарант» проведено огляд транспортного засобу TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_1 , залучено аварійного комісара ОСОБА_5 , котрим за результатами огляду та дослідження автомобіля складено аварійний сертифікат №14-D/75/l від 11.09.2020, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно з ремонтною калькуляцією визначено в сумі 32 061,28 грн. (з урахуванням ПДВ)26 717,73 грн.(без урахування ПДВ).
На підставі проведеної оцінки розміру матеріальних збитків, страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_4 в розмірі 26 717,73 грн., проте фактично на рахунок ОСОБА_4 01.12.2020 було перераховано виплату в розмірі 24 594,14 грн. (тобто за відрахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. та з утриманням комісії за здійснення переказу коштів).
Водночас, через те, що автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_1 , було придбано в офіційній дилерській мережі Toyota в Україні, а ДТП сталася в період дії гарантійного терміну, тому для забезпечення дії гарантійних зобов`язань виробника, з метою здійснення ремонту транспортного засобу на сертифікованих виробником СТО ОСОБА_4 звернулася до TOB «AЛMA3-CICTEM» 07.09.2020.
Крім того, зі свого боку відповідач ОСОБА_3 , з вини якого сталася ДТП, не вчиняв жодних дій, спрямованих на компенсацію збитків позивачеві від ДТП, не сплатив добровільно розмір визначеної страховим полісом франшизи в 2000 грн., а тому її розмір він також просив стягнути з відповідача.
Також позивач просив відшкодувати моральну шкоду, в обґрунтування якої посилається на те, що, внаслідок ДТП позивачеві, як її учасникові та потерпілій стороні завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП переляку, через пошкодження практично нового, на час ДТП, транспортного засобу, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинули на його моральний стан та призвели до душевних страждань. Вказані обставини спричинили хвилювання, депресію, негативні емоції, що в сукупності вплинуло на реалізацію життєвих намірів позивача. У зв`язку з тим, що транспортний засіб мав численні механічні пошкодження, через що він не міг ним користуватись, а страхові виплати невідомо коли будуть сплачені, тому вони з ОСОБА_4 вимушені були здійснити ремонт автомобіля за власний рахунок з коштів з їхнього сімейного бюджету, витрату яких планувалось здійснити на інші цілі. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 15 000 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 . Успадкувавши після її смерті 1/3 частку у праві спільної сумісної власності та будучи співвласником іншої Ѕ частки їхнього спільного майна, він фактично став власником 5/6 часток вищевказаного автомобіля.
Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_2 на виклик суду не з`явився. Присутній під час судового розгляду справи його представник ОСОБА_1 , просив справу розглядати без участі позивача. Крім того, посилаючись на обставини викладені ОСОБА_2 у своєму позові, заявлені ним вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 28.02.2022 та 18.04.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення йому судових повісток. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТДВ СК "Альфа-Гарант", явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, своїх заперечень на позов не подала.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Матеріалами справи установлено, що 26.05.2000 позивач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с.13).
У період шлюбу подружжям 23.01.2020 було придбано транспортний засіб - автомобіль марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, легковий - загальний універсал - В, кузов (VIN) НОМЕР_3 , 2019 року випуску, р/н НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано в ТСЦ 1243 на ім`я дружини ОСОБА_4 24.01.2020, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.14).
Судом також встановлено, що 02 вересня 2020 року о 17 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки MAN, р/н НОМЕР_2 , на автодорозі Н-11 Дніпропетровськ - Миколаїв, в порушення вимог п. 12.1 ПДР України не вибрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки TOYOTA, р/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області 13.11.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Як видно зі змісту постанови суду, ОСОБА_3 був присутній під час розгляду цієї справи і свою провину у скоєній ДТП визнав повністю (а.с.15)
Внаслідок ДТП було завдано механічні пошкодження, зокрема, автомобілю марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, співвласником якого, в силу вимог ст. 60, 61 СК України, є позивач.
Учасники (власники) даної ДТП своєчасно та у встановленій формі звернулися до своїх страховиків з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.
05.09.2020 ТДВ СК «Альфа-Гарант» проведено огляд транспортного засобу TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_1 , (а.с. 25-26) залучено аварійного комісара ОСОБА_5 , яким за результатами огляду та дослідження автомобіля складено аварійний сертифікат №14-D/75/l від 11.09.2020, згідно якого:
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно з ремонтною калькуляцією визначено в сумі 32 061,28 грн. (з ПДВ);
- ринкова вартість транспортного засобу до моменту пошкодження - 1 111 103,84 грн.;
- коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 0;
- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахування фізичного засобу, розрахована за формулою: Сврз = Ср (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 5180 грн.) + См (вартість необхідних для ремонту матеріалів, 2708,40 грн.) + Сс (вартість складових, що підлягають заміні, 23 698,90 грн.) - 32 061,28 (з ПДВ) (а.с.21).
Відтак, розмір матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_1 , прийнято рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин в розмірі 32 061,28 грн. (з урахуванням ПДВ)26 717,73 грн. - без урахування ПДВ.
На підставі проведеної оцінки розміру матеріальних збитків, страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_4 в розмірі 26 717,73 грн.
Хоча, як видно з скрін-шоту про отримання ОСОБА_4 безготівково зарахування страхового відшкодування, останній 01.12.2020 було перераховано відповідну виплату в розмірі 24 594,14 грн., за відрахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. та з утриманням комісії за здійснення переказу коштів.
Судом встановлено, що автомобіль марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_1 , було придбано в офіційній дилерській мережі Toyota в Україні, а ДТП сталася в період дії гарантійного терміну, тому для забезпечення дії гарантійних зобов`язань виробника, з метою здійснення ремонту транспортного засобу на сертифікованих виробником СТО ОСОБА_4 07.09.2020 звернулася до TOB «AЛMA3-CICTEM»
-перелік робіт, послуг, ТО з урахуванням характеру механічних пошкоджень транспортного засобу після ДТП: поліровка деталей після фарбування; заміна кришки багажника; розбирання, збирання задніх дверцят; заміна накладки дверей; фарбування заднього бампера; фарбування заднього бампера (2 частини); встановлення за зазорами 2 поз.; фарбування задньої панелі; фарбування 5Ї двері; розбирання, збирання двері багажного відділення; обробка шовним герметиком; збирання, розбирання заднього бампера; додаткові роботи (заміна вітрового скла, колористика, рихтувальні роботи). Загальна вартість таких робіт, послуг та ТО склала 20 980,16 грн. (з урахуванням ПДВ в сумі 3496,69 грн.);
-перелік оригінальних частин, аксесуарів та ПММ виробництва Toyota Motor Corporation на загальну вартість 86 992,42 грн. (з урахуванням ПДВ в сумі 14 498,74 грн.);
-перелік запасних частин, ПММ, матеріалів на загальну вартість 10 745,62 грн. (з урахуванням ПДВ в сумі 1790,94 грн.).
Таким чином, на відновлювальний ремонт транспортного засобу ОСОБА_4 витрачено 118 398,28 грн.
Отже, в результаті недостатності страхової виплати невідшкодованим залишився розмір фактично понесених та документально підтверджених матеріальних збитків на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 93 804,14 грн. (з розрахунку: 118 398,28 грн. - 24 594,14 грн). З огляду на те, що внаслідок ДТП зазнала пошкоджень спільна сумісна власність (автомобіль подружжя) і матеріальні збитки заподіяні співвласникам цього майна рівною мірою, а ремонт автомобіля здійснено за рахунок спільних коштів з сімейного бюджету, позивач, як співвласник транспортного засобу та потерпілий від ДТП вправі претендувати на відшкодування завданих збитків.
Позивач, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди надав докази на підтвердження того, що ним були фактично понесені грошові кошти на відновлення транспортного засобу.
Отже, з аналізу вказаних норм права вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу з урахуванням зносу, а тому свій обов`язок виконало в повному обсязі.
Таким чином, обов`язок відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування покладено на завдавача шкоди, в даному випадку ним є відповідач у справі.
Так, Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.
Крім того, судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 , з вини якого сталася ДТП, не вчиняв жодних дій, спрямованих на компенсацію збитків позивачеві від ДТП, в тому числі не сплатив добровільно розмір визначеної страховим полісом франшизи у сумі 2000 грн., а тому її розмір він також просив стягнути з відповідача.
Так, поняття «франшиза» міститься у ст.9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно договору страхування.
Крім того, застосування франшизи передбачено ст.12 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с.36)
Після її смерті, позивач, успадкував 1/3 частки всього належного її майна, в тому числі і на автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_5 (а.с.38)
При цьому, з врахуванням належної позивачеві, як співвласникові спільного сумісного майна іншої 1/2 частки цього автомобіля (а.с.37), останній фактично став власником 5/6 частин названого транспортного засобу, у зв`язку з чим на його ім`я видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.40)
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно положень ч. 1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема такі як 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 ЦК України.
Таким чином, матеріальна шкода, завдана майну спадкодавця та право на її відшкодування не є таким, що нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому, збитки, завдані пошкодженням автомобіля в частці, що належала спадкодавцю - дружині позивача ОСОБА_4 за життя та успадкована позивачем в порядку спадкування за законом (тобто на 1/3), входять до складу спадщини
В іншій частині право на відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження в ДТП автомобіля як неподільної речі належить позивачеві як співвласникові цього автомобіля.
Суд дійшов переконання, що позивач надав до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду, яка становить різницю між фактично завданим розміром шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування на відновлення транспортного засобу.
Між тим з огляду на те, що позивачеві належить 5/6 частини даного транспортного засобу, тоді як на іншу 1/6 його частку свідоцтво про право на спадщину до цього часу жодному зі спадкоємців не видавалася (а.с.38), суд вважає, що стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має провадитися пропорційно належній позивачеві частці автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID, р/н НОМЕР_5 , зокрема у розмірі 76 503 грн. 45 коп. (91 804,14 х 5 : 6) відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП та франшизи - 1 666 грн. 67 коп. (2000 х 5 : 6).
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
З врахуванням викладеного, при визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд приймає до уваги, що дійсно внаслідок ДТП позивачеві, як його учасникові та потерпілій стороні завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому у ДТП стресі, в тому числі через пошкодження практично нового, на час ДТП, транспортного засобу, погіршення його технічного і естетичного стану. Неможливості користуватися ним на протязі двох місяців та викликаних через це побутових незручностях. Участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинули на його моральний стан та призвели до душевних страждань. У зв`язку з тим, що транспортний засіб мав численні механічні пошкодження, через що він не міг ним користуватись, тривалої та не у повному обсязі виплати страхового відшкодування, що призвело до понесення витрат на ремонт автомобіля за власний рахунок, тоді як їх витрата планувалось здійснити на інші цілі, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 8 000 грн.
Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП - 76 503 грн. 45 коп., франшизи - 1 666 грн. 67 коп. та моральної шкоди у розмірі 8 000 грн., а всього 86 170 (вісімдесят шість тисяч сто сімдесят) гривень 12 коп.
У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Дані позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , фактичне та зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

Дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП матеріали справи не містять, зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_2 )

Дані третьої особи: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", код ЄРДПОУ 32382598, місце знаходження: бульвар Лесі України, буд. 25, Київ, 01133, адреса листування: вул. Г.Тороповського,14, Київ, 02100).

Повний текст рішення суду виготовлено 26.04.2022.

Суддя О.В. Томинець