Ухвала

24 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 426/8029/16-ц

провадження № 61-2653ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06 вересня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 18 січня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося із вказаним позовом, в якому просило суд

стягнути з відповідача ОСОБА_1 , який є солідарним боржником з ТОВ «Медаком», на користь Банку заборгованість у сумі 488 353,08 грн та судовий збір у розмірі 7 325,30 грн.

Заочним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , який є солідарним боржником з товариством з обмеженою відповідальністю «Медаком», на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 202 від 29 жовтня 2013 року станом на 12 травня 2016 року в розмірі 488 353,08 грн, у тому числі: прострочений борг за кредитом в сумі 280 000,00 грн; прострочені відсотки по кредиту з 07 липня 2014 року по 11 травня 2016 року в сумі 84 806,14 грн; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01 квітня 2014 року по 11 травня 2016 року в сумі 10 831,73 грн; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом з 07 липня 2014 року по 11 травня 2016 року в сумі 2 147,53 грн; інфляційні втрати банку з грудня 2014 року по квітень 2016 року за прострочення сплати кредиту в сумі 94 032,00 грн; інфляційні втрати банку з вересня 2014 року по квітень 2016 року за прострочення сплати відсотків за кредитом в сумі 16 535,68 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 січня 2021 року скасоване заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по даній цивільній справі.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 06 вересня 2021 року позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , який є солідарним боржником з товариством з обмеженою відповідальністю «Медаком», на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 202 від 29 жовтня 2013 року станом на 12 травня 2016 року в розмірі 437 016,90 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Луганського апеляційного суду від 18 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06 вересня 2021 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

18 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06 вересня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 18 січня 2022 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є стягнення заборгованість у сумі 488 353,08 грн.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Ціна позову у цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 250 = 620 250,00 грн).

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06 вересня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду від 18 січня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук