Справа № 212/9970/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 249658,58 грн. В обгрунтування позовних вимог вказала, що з березня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було різвано у серпня 2017 року на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем на знаходиться на її утриманні. З рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини у розмірі ј частки з усіх видів свого заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 20 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення перебуває на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби, відкрито виконавче провадження № 63185840. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язання виконує не в повному обсязі, внаслідок чого з червня 2017 року по листопад 2017 року та з листопада 2018 року по серпень 2021 року має заборгованість по аліментам в сумі 74606,53 грн. К зв`язку з чим просили стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати за вказаний період аліментів у загальній сумі 249658,58 грн.

Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву в якому просили відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що позивачем безпідставно заявлено до стягнення пеню по аліментам 249658,58, що перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам, а отже розрахунок суперечить приписам абз.1 ч.1 ст.196 СК України. Крім того, позивачем не враховано, що на відповідача 18.08.2021 року постановою держвиконавця за несвоєчасну сплату аліментів накладено штраф у розмірі 50 % суми заборгованості у розмірі 39451,57 грн., а отже на вказану суму зменшується розмір пені. Відповідачем було здійснено власний розрахунок суми заборгованості по сплаті аліментів, який станом на 18 серпня 2021 року становив 72955,46 грн. та з урахуванням накладеного штрафу, сума пені не може перевищувати 33503,89 грн. Щодо заборгованості по аліментам, що виникла після 18 серпня 2021 року то за підрахунками відповідача сума пені за вересень 2021 року становить 1831,50 грн., за жовтень 2021 року - 732,60 грн. Крім того, через карантин відповідач мав труднощі з працевлаштуванням, не мав умислу не сплачувати аліменти, не мав доходів для існування та сплати аліментів. На теперішній час відповідач працевлаштований, боргу зі сплати аліментів немає, сплатив штраф, тому вважає, що відсутні підстави для стягнення пені у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

21 лютого 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказали, що постанову про притягнення до відповідальності відповідача за несвоєчасну сплату аліментів позивач не отримувала, а отже надати її суду не мала змоги. Відповідач зобов`язання щодо сплати аліментів виконує не в повному обсязі, внаслідок чого з червня 2017 року по листопад 2017 року та з листопада 2018 року по серпень 2021 року має заборгованість. Розмір пені за прострочення сплати аліментів позивачем раховано вірно, виходячи з правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, згідно якої розмір пені визначається за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Отже загальна сума пені становить 249658,58 грн. Відповідач злісно ухилився від сплати аліментів, що підтвердужється поясненнями від 10 серпня 2021 року, які перебувають у матеріалах виконавчого провадження № 63185840.

10 березня 2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення в яких зазначено, що позивачем не спростовано наведені у відзиві заперечення відповідача проти позовних вимог стосовно необґрунтованості нарахування пені по аліментам у розмірі 249658,58 грн., в той час, коли за весь період нараховано аліментів у розмірі 100181,46 грн., тобто пеня перевищує 100 % розміру аліментів. За розрахунками відповідача, розмір заборгованості станом на 01 серпня 2021 року становить 72955,46 грн. Максимальний розмір пені по аліментам не має перевищувати 33503,89 грн. (сума заборгованості у розмірі 72955,46 грн. - штраф у розмірі 39451,57 грн.). За підрахунками відповідача станом на 01 жовтня 2021 року пеня по нарахованим відсоткам становить 1098,90 грн.У зв`язку із наведеним, у разі наявності вини відповідача у несвоєчасній сплаті аліментів розмір пені нарахований станом на 01 жовтня 2021 року становить 34602,79 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи мається письмове клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиві та запереченнях.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 128 (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 1214 (а.с.9).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 21 серпня 2017 року (а.с.10).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року з відповідача стягуються щомісячно аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 червня 2017 року. Рішення набрало законної сили 31 листопада 2017 року (а.с.8).

За змістом позовних вимог та наданого позивачем розрахунку встановлено, що пеня (неустойка) за прострочення сплати аліментів, заявлена до стягнення за період з червня 2017 року по листопад 2017 року та з листопада 2018 року по 31 серпня 2021 року, а отже судом вирішується спір саме в межах наведеного періоду.

З розрахунків заборгованості Покровського відділу державної виконавчої служби від у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), які надані як позивачем, так і відповідачем, вбачається, що ОСОБА_2 мав заборгованість зі сплати аліментів з червня 2018 року та станом на 31 серпня 2021 року у розмірі 76618,43 грн.(а.с.11, 72-73).

Постановою у виконавчому провадженні № 63185840 від 18.08.2021 року, винесеної державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко В.М. до відповідача ОСОБА_2 застосовано штраф в сумі 39451,57 грн за наявну заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. (а.с.64). Штраф сплачений відповідачем в повному обсязі, на підтвердження чого надані відповідні квитанції (а.с.66,67).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК).

Згідно з ч.3 ст.195 СК розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

При цьому, незалежно від моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання до виконавчої служби, відповідач зобов`язаний виконувати це рішення.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної? ? палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

За наслідками судового розгляду справи не встановлено поважності причин невиконання рішення суду відповідачем після відкриття виконавчого провадження, а також не встановлено відсутності його вини у невиконанні судового рішення зі сплати аліментів на дитину, а отже наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Перевіривши наведений позивачем розрахунок розміру неустойки (пені), здійснений за період з червня 2017 року по листопад 2017 року та з листопада 2018 року по 31 серпня 2021 року на загальну суму 249 658,58 грн., суд вважає за необхідне застосувати законодавчо встановлені обмеження щодо можливості стягнення пені у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог та наданих сторонами письмових доказів, станом на 31.08.2021 року розмір заборгованості по аліментам становив 76618,43 грн., а отже розмір неустойки (пені), що має бути стягнутий з відповідача не може перевищувати вказану суму.

При цьому, суд враховує, що постановою держвиконавця від 18.08.2021 року до відповідача було застосовано примусові заходи, передбачені ч.14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" в вигляді штрафу на користь стягувача в сумі 39451,57 грн., який сплачений відповідачем в повному обсязі.

Таким чином, відповідно до вимог ст.196 Сімейного кодексу України, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих до відповідача заходів примусового виконання, а отже підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 37 166,86 грн. (сума заборгованості 76 618,43 грн - штраф 39 451, 57 грн).

Оскільки при зверненні до суду із вказаним позовом, позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 194, 196 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2017 року по серпень 2021 року у розмірі 37 166 (тридцять сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 25.04.2022 року.

Суддя: М.Д.Власенко