Номер провадження: 22-ц/813/3113/22
Номер справи місцевого суду: 501/1094/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Лопотана В.І.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича в порядку судового контролю за виконанням судових рішень,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги на дії державного виконавця.

02 квітня 2020 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Велькова О.В. про визнання протиправними та скасування постанов. Скаржник стверджує, що виконавче провадження відкрито із порушенням строків на пред`явлення виконавчих документів до виконання, як те передбачено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням на підставі якого було видано виконавчий лист).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна та коштів боржника за провадженням від 13 березня 2020 року ВП №61555441 з виконання виконавчого листа №2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03 листопада 2011 року, заінтересована особа ПАТ «Перший Український міжнародний банк» задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 61555441 від 13.03.2020 року. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 13.03.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61555441 про стягнення з боржника основної винагороди. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 13.03.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61555441 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 13.03.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61555441 про арешт майна боржника. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 13.03.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61555441 про арешт коштів боржника.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі АТ «Перший Український міжнародний банк» просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги на дії приватного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про виконавче провадження» щодо обчислення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 06 квітня 2022 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 18 квітня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що скаржником ОСОБА_1 25 березня 2020 року було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2020 року ВП № 61555441, щодо стягнення з нього на користь ПАТ Перший Український Міжнародний Банк () заборгованості у розмірі 100108,67 грн. за виконавчим листом № 2-766/11 виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна боржника за провадженням та постанови про арешт коштів боржника (а.с. 8).

Судом першої інстанції також правильно встановлено і підтверджується наявними матеріалами справи, Іллічівським міським судом Одеської області 03 листопада 2011 року було видано виконавчий лист по справі № 2-766/11 (а.с. 21), та Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП №51892775. Однак, в подальшому державним виконавцем було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року (а.с.20).

Не погоджуючись із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, ПАТ «ПУМБ» звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області із скаргою на дії головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС, однак ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.12.2018 року по справі № 501/105/18 (набрала законної сили 07.01.2019 року), скаргу ПАТ «ПУМБ» було залишено без розгляду (№ рішення в ЄДРСР - 79020359).

Іллічівським міським судом Одеської області у рамках справи №501/105/18, судове рішення по якій набрало законної сили, зазначено, що постанова про повернення виконавчого листа №2-766/11 від 30.07.2017р. (винесена у межах ВП №51892775) отримана стягувачем (ПАТ «ПУМБ» ) 14.08.2017 року та саме з цієї дати виникло право на чергове пред`явлення виконавчого листа до виконання. Отже, реалізувати право на чергове пред`явлення виконавчого листа № 2-766/11 до виконання, стягувач мав би до 14.08.2018 року.

Однак наступне пред`явлення виконавчого листа №2-766/11 до виконання відбулось у 2019 році, тобто з перебігом річного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого ст.22 Законом України «Про виконавче провадження» (№606-XIV від 21.04.1999р).

В подальшому у 2019 році, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва за заявою ПАТ «ПУМБ» було відкрито виконавче провадження №59423623 з примусового виконання виконавчого листа №2-766/11.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 липня 2019 року у справі №501/2354/19, (дата набрання законної сили 31.10.2019р.), за наслідками розгляду скарги представника боржника, визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. від 26.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11 (№ рішення в ЄДРСР - 83294567).

Зазначеним судовим рішенням встановлено преюдиційний факт пропуску стягувачем встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вказане судове рішення набрало законної сили (а.с. 21).

Матеріали справи не містять доказів, що стягувачем вживались будь-які заходи спрямовані на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №2-766/11 до виконання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. при відкритті виконавчого провадження порушено строки, в які виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, а отже винесені виконавцем постанови підлягають скасуванню, як такі, що винесені із порушенням норм чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція це встановлене процесуальним законом правило (нетиповий нормативний припис) звільнення від доказування обставин, встановлених в мотивувальній частині рішення суду у цивільній, господарській, адміністративній справі, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини або постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, вироком, іншим кримінально-процесуальним актом, коли в силу закону завершення провадження по кримінальній справі не може бути закінчене постановленням вироку про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої їх ухвалено, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно або неповно, та не має права їх тлумачити на власний розсуд.

Так, ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 липня 2019 року у справі №501/2354/19 за наслідками розгляду скарги представника боржника, визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. від 26.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11.

В мотивувальній частині вказано ухвали встановлено, що при винесенні оскаржуваних постанов, приватний виконавець Мойсеєнко Д.П. за відсутності доказів про поновлення строку звернення до виконання виконавчого листа з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.01.2011 року, яке набрало чинності 12.07.2011 року і мало бути звернено до виконання протягом року, відкрила виконавче провадження з порушенням строку, а саме 26.06.2019 року, відповідно, неправомірно винесла постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника та стягнення з нього винагороди приватного виконавця, тобто всупереч вимогам ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, судовим рішенням у справі встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа у вказаній цивільній справі до виконання пропущено без поважних причин.

Доказів поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у вказаній цивільній справі стягувачем не надано.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця судом першої інстанції по суті вирішено правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк