Справа № 159/7425/21
Провадження № 2/159/391/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2016, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 07.09.2021. Син проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Самотужки вона не може фінансово забезпечити достатній і належний рівень розвитку дитини, син хворіє, з жовтня 2019 року перебуває на диспансерному обліку та має статус дитини-інваліда. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не бачиться та не спілкується. Вказала, що відповідачє здоровим працездатним чоловіком, має можливість утримувати сина матеріально, так як з 2016 року займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує достатній постійний дохід. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій у розмірі3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.2. У відзиві на позов ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, вказав на можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Відповідач мотивував свою позицію тим, хоча і займається підприємницькою діяльністю, однак отримує незначний дохід в сумі 5000 грн в місяць. Вказав, що позивачка працює, отримує також стабільну заробітну плату. Наголосив на обов`язковість рівної участі батьків в утриманні дитини. При визначенні розміру аліментів просив врахувати вимоги чинного законодавства, які регулюють відносини щодо сплати аліментів, рекомендований розмір аліментів, вік та потреби дитини, матеріальне становище його та позивачки, визначивши розмір аліментів в сумі 2000 грн.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 14.12.2021.

Провадження у справі відкрито 17.12.2021, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; до розгляду по суті справу призначено на 18.01.2022, відкладено на 15.02.2022 (за клопотанням відповідача), на 22.03.2022 (за клопотання представника відповідача), на 21.04.2022 (у зв`язку із неявкою усіх учасників справи).

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. В судовому засіданні 21.04.2022 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що син потребує матеріальної допомоги в більшому, ніж рекомендований законодавством, розмірі, так як хворіє, має нестабільний стан здоров`я, має потребу у консультаціях із психологами, на що витрачаються значні кошти. Зазначила, що із жовтня 2021 року приступила до роботи після відпустки по догляду за дитиною; середньомісячний заробіток становить близько 7 000 грн; на її утриманні також перебуває мати-пенсіонер; майном не володіє. На даний час між нею та ОСОБА_2 існує спір щодо поділу майна подружжя.

3.2. Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні висловив позицію щодо часткового визнання позовних вимог у сумі 2 000 грн. Зазначив, що вказана сума є достатньою для утримання неповнолітнього сина з урахуванням рівної участі матері у забезпеченні дитини. Також вказав, що набута під час шлюбу із ОСОБА_1 квартира, на даний час (на підставі договору дарування) належить матері позивачки, в якій фактично вона з сином проживають.

3.3 Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кондратюк В.В. у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_2 погоджується нести витрати на лікування дитини окремо від сплати аліментів у порядку, визначеному статтею 185 Сімейного кодексу України. Додатково зазначив, що матір позивачки, хоча і є пенсіонером, однак отримує дохід від підприємницької діяльності, що ставить під сумнів перебування останньої на утриманні у ОСОБА_1 .

Клопотань про витребування додаткових доказів у справі, зокрема у частині підтвердження обставин щодо отриманих доходів за попередній період, володіння майном, стану здоров`я сторін, учасники справи не заявили.

4. Фактичні обставини справи.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр. 6).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2021 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 08.10.2021 (арк.спр. 5).

Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про зареєстроване місце проживання сторін (арк.спр. 3,19). Дана обставина також визнається сторонами.

Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №14.35/6794 від 19.02.208, виданою відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради (арк.спр. 7) та довідкою №407, виданою 11.11.2021 РЖКП -1 м. Ковеля (арк.спр. 8).

На підставі довідки Дитячого консультативного відділення поліклініки ЦРЛ № 72/39 від 01.03.2021 встановлено, що ОСОБА_4 із 17.10.2019 перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід»; із 01.03.2021 потребує домашнього догляду; довідка дійсна до 09.02.2022 (арк спр. 9). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого (арк. спр. 10) дитині рекомендовано дообстеження та консультації вузьких спеціалістів.

Позивач ОСОБА_1 працевлаштована, отримала дохід: у І кварталі 2021 1 720 грн соціальних виплат; у І, ІІ кварталах 2021 року 12 695 грн 26 коп., 3 544 грн заробітної плати відповідно (відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 04.11.2021, арк. спр. 11).

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність, основний вид діяльності - роздрібна торгівля деталями та приладдям до автотранспортних засобів (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) (арк.спр. 12).

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.

Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Разом з тим, встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж, з огляду на вік відповідача, відсутності обмежень за станом здоров`я для працевлаштування, неприпустимим є перекладання обов`язку утримувати дитину на позивача.

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надавати таку допомогу.

Керуючись основними положеннями про доказування і докази, суд звертає увагу, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному контексті суд враховує, що довідка Дитячого консультативного відділення поліклініки ЦРЛ № 72/39 від 01.03.2021 закінчила свою дію 09.02.2022; інших доказів про стан здоров`я дитини суду не надано. І позивач, і відповідач є працездатними особами, фактично працевлаштовані і отримують дохід (розмір доходу позивача підтверджено відповідною довідкою; доказів про фактичний дохід відповідача суду не надано, клопотання про витребування такого доказу не заявлено); наявність у платника аліментів інших дітей, інших осіб на утриманні - не встановлено.

Водночас, відповідно до довідки РЖКП -1 м. Ковеля №407 від 21.11.2021 (арк спр. 8) на утриманні ОСОБА_1 знаходиться лише син ОСОБА_4 , 2008 року народження, як особа, яка не має ніяких джерел доходу. ОСОБА_1 не надала доказів про перебування на її утриманні матері, водночас не заперечила обставини щодо здійснення матір`ю підприємницької діяльності та отримання доходу (до 24.02.2022) від такої діяльності.

На підтвердження або спростування обставин щодо наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, сторони суду не надали.

Інші обставини, що мають істотне значення, для вирішення питання про визначення розміру аліментів судом не встановлено.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо розміру аліментів, позивач вказала, що через хворобу, син ОСОБА_5 потребує періодичного оздоровлення та лікування, на що необхідні значні кошти. При цьому, суд звертає увагу позивача, що витрати, пов`язані із можливою необхідністю лікування сина є додатковими витратами на утримання сина, а питання про стягнення додаткових витрат на дитину викликаних її хворобою, може бути вирішено в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України.

Керуючись наведеним, враховуючи вік дитини, стан його здоров`я, матеріальне становище батьків, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дитини такого віку, стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову: стягнення з відповідача та користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у сумі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 14 грудня 2021 року.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 180,182, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273,274, 289,430 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн (дві тисячі грн), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.04.2022 року.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА