Справа 336/6624/21
Провадження № 2/336/721/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача - адвокат Грона Денис Сергійович) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2021 р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що 13.07.2021 р. ОСОБА_1 отримала лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2021 р. по ВП № 65872712, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О.

Як вбачається з постанови, на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення, постановою приватного виконавця виконавчого округу Чубаревим О.О. 23.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65872712 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., № 91555 від 09.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 49 064,92 грн., 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису, основної винагороди виконавця у розмірі 4971,49 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, є таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Будь-яких угод або договорів з відповідачем ОСОБА_1 ніколи не укладала та до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не мала уяви про існування боргу.

Зазначає, що позивачем 15.04.2014 р. було оформлено кредитний договір з ПАТ «Альфа-Банк». Всі зобов`язання за цим договором ОСОБА_1 виконала у повному обсязі. Останні шість років послугами цієї установи Сушкіна Я.О. не користувалась.

07.04.2021 р. на адресу позивача надійшла претензія від відповідача про необхідність сплатити на його користь борг.

13.04.2021 р. ОСОБА_1 направила на адресу відповідача свої заперечення щодо існування боргу, тобто оспорила її безспірність.

Посилаючись на ст.88 ЗУ «Про нотаріат», позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 91555 від 09.04.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 49 064,92 грн. та плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 650 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Ухвалою від 20.08.2021 р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.10.2021 р.

18.10.2021 р. розгляд справи відкладено на 18.11.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

18.11.2021 р. розгляд справи відкладено на 15.02.2022 р. у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

15.02.2022 р. розгляд справи відкладено на 05.04.2022 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Розгляд справи за відсутності сторони узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в процесі розгляду справи подав відзив на позов (а.с.49-53), за змістом якого просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с.35-37).

Треті особи до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, пояснень по суті позову не подавали.

На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, справу було розглянуто за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснювалось згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з письмових доказів, 09.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис за № 91555 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 490914112 від 15.04.2014 р., укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 р. є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 р. є стягувач ТОВ «Кредит Капітал», заборгованість за кредитним договором 490914112 від 15.04.2014 р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 р. по 31.03.2021 р. Сума заборгованості складає 49 064,92 грн. За вчинення виконавчого напису стягненню з боржника підлягає 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 49 714,92 грн. (а.с.9).

23.06.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. на підставі виконавчого напису № 91555 відкрито виконавче провадження № 65872712 (а.с.11).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно зі ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом не встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; строк, за який час має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

П. п. 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

У відповідності з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В обґрунтування вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач, зокрема, посилається відсутність безспірної заборгованості.

Суд також звертає увагу, на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, або оспорити вимоги відповідача чи виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За вище викладених обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису були відсутні, у зв`язку з чим задовольняє вимоги ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 19.07.2021 р. між позивачем ОСОБА_1 і адвокатом Грона Д.С. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.15-16), у якому між сторонами обумовлені, зокрема, порядок оплати послуг адвоката.

На підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.07.2021 р. (а.с.17), рахунок на оплату № 1 від 20.07.2021 р. на суму 2000 грн. (а.с.18), та копію квитанції № ПН2143768 від 02.08.2021 р. на суму 2000 грн.

Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Аналізуючі надані представником позивача докази, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, б.5-б, ) (треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 91555, вчинений 09.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 490914112 від 15.04.2012 року в розмірі 49 714,92 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк