Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Голубенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/2705/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій остання прохає шлюб зареєстрований 26 жовтня 1996 року в виконавчому комітеті Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 39 - розірвати; після розірвання шлюбу залишити її прізвище - ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 908,00 грн.

На обґрунтування вимог позивачка зазначає, що 26 жовтня 1996 року вони з відповідачем в виконавчому комітеті Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області уклали зазначений шлюб актовий запис - № 39, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_6 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з позивачкою і спору про їх місце проживання немає.

За твердженням позивачки, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені більше року, з того часу шлюбні відносини між ними припинено. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з чоловіком мають різні за складом характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не бажає спільно піклуватися про побудову сімейних відносин. Це в свою чергу створювало дискомфорт у шлюбних відносинах, через що між ними виникали суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання.

Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається.

Майнового спору між ними немає.

Ухвалою від 21 грудня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15 годину 00 хвилин 21 січня 2022 року

Ухвалою від 21 січня 2022 року надано сторонам строк для примирення - один місяць.

Ухвалою від 17 березня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання 21 квітня 2022 року.

У судове засідання 21 квітня 2022 року сторони не з`явилися.

ОСОБА_1 подала до суду заяву, відповідно до якої прохає розгляд справи проводити за її відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

ОСОБА_2 подав до суду заяву, відповідно до якої прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26 жовтня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2021 року, виконавчим комітетом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 39 (а.с.5).

Від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_6 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить.

Питання про місце проживання дітей у позовній заяві не ставиться.

Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення.

Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем.

Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу.

Відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав письмову заяву.

Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають неповнолітніх дітей.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін.

Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені.

Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення.

Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу.

Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки.

Керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, статтями 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 128, 133, 197, 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 26 жовтня 1996 року виконавчим комітетом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 39, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20 вересня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя