Справа №464/735/22
пр № 2/464/751/22
У Х В А Л А

02 травня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/735/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення коштів за договором позики

Обставини справи

ОСОБА_3 від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 000 грн у рахунок погашення за договором позики.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 17 березня 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків такої.

На виконання ухвали суду представником позивача надано виписку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з виплатами соціального фонду пенсії по інвалідності позивачу.

Висновки та мотиви суду

Ухвалу суду від 17 березня 2022 року про залишення позовної заяви без руху мотивовано наступним.

У відповідності до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви повинні бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позову додано документ про сплату судового збору у сумі 4000,00 грн та заявлено про зменшення судового збору на 5000,00 грн, покликаючись на наявність інвалідності ІІІ групи та пенсії у розмірі 2700,00 грн.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч.1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення. Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, якою заявлено відповідне прохання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Стороною позивача не надано жодних доказів про майновий стан позивача в цілому (наприклад, відомостей: про отримання чи неотримання доходів, заробітної плати, пенсії, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких утримуються/не утримуються суми податків, про відсутність/наявність нерухомого та рухомого майна, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо). Це унеможливлює задоволення клопотання про зменшення від сплати судового збору.

Безпідставне зменшення від сплати судового збору є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Указане узгоджується з Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 686/11087/20).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву залишено без руху та надано позивача/представнику позивача строк для усунення недоліків доплати 5000 грн судового збору чи представити суду докази у підтвердження клопотання про зменшення судового збору.

Водночас надана на виконання ухвали суду представником позивача виписка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо соціальної виплати не містить інформацію про всі доходи позивача.

Надана виписка не може бути єдиним та достатнім доказом у підтвердження неможливості сплати судового збору у визначеному законом розмірі. Позивачем та його представником не надано доказів майнового стану позивача в цілому (наприклад, відомостей: про отримання чи неотримання інших видів доходів, про відсутність нерухомого та рухомого майна, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо).

Оцінюючи доводи щодо незадовільного майнового стану позивача, суд ураховує, що така, звертається за захистом своїх порушених прав щодо невиконання умов договору позики у розмірі 1 000 000 грн, який вона уклала 18 лютого 2021 року. Це ставить під сумнів перебування позивача у скрутному матеріальному становищі.

Усе наведене вище унеможливлює задоволення клопотання про зменшення/розстрочення сплати судового збору. Стороною позивача недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі, не усунуто.

У ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване п.1 ст.6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Саме такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, а за ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу/представнику позивача. Постановлення даної ухвали не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовною заявою після усунення недоліків. Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу/представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Повне судове рішення складено та підписано 02 травня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО