Справа № 303/6054/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів:Бисаги Т.Ю. і Собослоя Г.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу адвоката Дубровської Олени Миколаїівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2021 року (у складі судді Кость В.В.) за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся до суду з позовом у серпні 2021 р.

Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.09.2019 р. у розмірі 92 347,36 грн. станом на 11.07.2021 р., яка складається із: 74 142,09 грн. заборгованість за тілом кредиту та 18 205,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Також вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указав, що ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 20.09.2019 р., згідно з якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Ця заява, за твердженням позивача, разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між Банком і відповідачем Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Відповідно до умов ст.207, 634, 638, 639 та 642 ЦК України, Банк вважає, що підписанням вказаної заяви доводиться укладення між сторонами договору в письмовій формі та ознайомлення відповідача з його умовами.

Банк виконав узяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору та надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, і в межах встановленого кредитного ліміту, однак позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у рахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

На підтвердження обставин, на які позивач посилався, як на підставу для задоволення позову, ним додано до позовної заяви письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.5-6), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.7), довідку про видачу кредитних карт (а.с.8), копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.9), паспорт споживчого кредиту (а.с.10-11), витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12,13-29), копію паспорта позичальника (а.с.31-32), виписку за договором № б/н станом на 14.07.2021 р. (а.с.40-41).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2021 р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість у розмірі 92 347,36 грн. за кредитним договором від 20.09.2019 № б/н і 2270 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Банку відмовити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосовування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-стороною відповідача було вказано, що відносно коштів позичальника вчинені шахрайські дії, про що повідомлявся Банк;

-кредитний ліміт у сумі 75 000 грн. був встановлений Банком самостійно, з нею не погоджувався і вона ним не користувалася;

-факт списання Банком грошових коштів із карткового рахунку позичальника та облік Банком заборгованості по цьому рахунку не є підставою для задоволення позовних вимог Банку.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Банк просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до безпідставності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Суд виходив із того, що представником відповідача не надано суду належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження факту неотримання кредитних коштів, визнання недійсним кредитного договору, підробки документів тощо, які б свідчили про відсутність між сторонами по справі правовідносин, що виникли з кредитного договору.

Таким чином, представником відповідача не спростовано факту отримання кредиту та не надано доказів щодо виконання зобов`язань перед позивачем.

Колегія суддів не може цілком погодитися із висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до умов укладеного кредитного договору від 20.09.2019 р. № б/н оформленого на підставі анкети-заяви від 20.09.2019 р., Умов та Правил надання банківських послуг, Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

20.09.2019 р. ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, про що свідчить її особистий підпис (а.с.10-11). Указані умови містять дані щодо: типу кредиту, суми ліміту, строку, процентної ставки в межах пільгового періоду, процентної ставки за межами пільгового періоду, тип процентної ставки, порядку повернення кредиту, наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань.

Згідно з довідкою (а.с.8) відповідачу надано такі кредитні картки: № НОМЕР_1 терміном дії 09/23, № НОМЕР_2 терміном дії 01/24.

За кредитною карткою № НОМЕР_1 відповідачу 20.09.2019 р. встановлено кредитний ліміт: 2500 грн., 20.09.2019 р. зменшено кредитний ліміт 0 грн., 19.09.2020 р. збільшено кредитний ліміт до 75000 грн., 03.03.2021 р. кредитний ліміт зменшено 0 грн.

Із виписки за договором б/н станом на 14.07.2021 р. убачається, що відповідач із 31.01.2020 р. по 10.12.2021 р. активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи покупки, розрахунки, перекази та часткове погашення заборгованості.

Банк указує на те, що заборгованість позичальника станом на 11.07.2021 р. (розрахунок) за предметом позову становить суму 92347,36 грн. (в т.ч. 74142,09 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 18205,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками).

Поряд із цим представник відповідача ставить під сумнів підписання анкети-заяви його довірителькою та вказує на наявність факту шахрайських дій по відношенню до ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти, у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги, просив стягнути: заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася із ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи, на момент підписання заяви, взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим Банком, а приєднані до позовної заяви Умови та Правила не містять тих умов надання послуг, на які посилається позивач у позовній заяві.

За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та Правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана позичальником.

Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов, зокрема, щодо збільшення щодо розміру прострочених відсотків.

Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також те, що ОСОБА_1 погодилася із такими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відтак, відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви ОСОБА_1 . Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк.

Колегія суддів вважає, що жодних правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку 18205,27 грн. заборгованості за простроченими відсотками немає, оскільки яким документом вони передбачені не встановлено. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку жодної мови про встановлений розмір відсотків не йдеться. У паспорті споживчого кредиту підписаного позичальником 20.09.2019 р. установлений певний вид відсотків, однак інформація указана в паспорті споживчого кредиту є актуальною і зберігає чинність до 05.10.2019 р. (а.с.11 зворот), тобто і це суд не може взяти до уваги.

Умови та Правила надання банківських послуг у «ПриватБанк» і витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», позичальником не підписані, посилання Банку на те, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, позичальник погодилася із усіма умовами кредитування, суперечить нормам матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.

Однак, із огляду на норми матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини, із позичальника на користь Банку необхідно стягнути тіло кредиту.

Отримання позичальником кредиту в розмірі 75 000 грн. підтверджується довідкою про зміну умов кредитування і обслуговування кредитної картки оформленої на позичальника відповідно до якої ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 75 000 грн. 19.09.2020 р. (а.с.7). Також це підтверджується випискою за договором № б/н станом на 14.07.2021 р. (а.с.40 зворот).

У період із 19.09.2020 р. по 29.12.2020 р. позичальник активно користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення обов`язкового платежу, переказувала кошти та знімала їх із картки.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що кредитними коштами ОСОБА_1 заволоділи шахрайським способом не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. У матеріалах відсутні письмові докази на які посилається представник апелянта в апеляційній скарзі.

Довід апеляційної скарги про те, що позичальник не користувалася збільшеним кредитним лімітом спростовується матеріалами справи, зокрема випискою за договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. ст. 374 ч.1 п.2 ЦПК України оскаржене рішення підлягає зміні.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1822, 36 грн. у відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1,3,4, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Дубровської Олени Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2021 року змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерноготовариства Комерційний банк «ПриватБанк» 74142 (сімдесят чотири тисячі сто сорок дві) гривні 09 копійок заборгованості за тілом кредиту відповідно до кредитного договору № б/н від 20.09.2019 р. і 1822 (одна тисяча вісімсот двадцять дві) гривні 36 копійок у відшкодування судового збору».

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 20 квітня 2022 р.

Судді: