Справа № 201/211/22
Провадження № 2/201/1441/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021р. (згідно штампу на поштовому конверті а.с. 79) ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Демарчука М.В. (діє на підставі довіреності від 11.01.2021р. а.с. 77) звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 2-8).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 17.01.2022р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 82).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 06.01.2021р. у м. Дніпрі на перехресті вул. Космічна та вул. Кодацький узвіз сталася ДТП за участю транспортного засобу «Renault Kangoo», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ АО/002903695, який діяв на дату ДТП, і транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого пошкоджено автомобіль «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021р. по справі № 201/735/21.

Власником пошкодженого транспортного засобу є ОСОБА_1

11.01.2021р. адвокат Демарчук М.В. як представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УПСК» із повідомлення про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_4 та надав весь необхідний пакет документів.

01.03.2021р. адвокат Демарчук М.В. направив до ПрАТ «УПСК» оригінал рахунку з СТО № 038 від 25.02.2021р. ФОП ОСОБА_4 , копію з плиски з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_4 , копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_4 , копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021р. відносно ОСОБА_2

07.04.2021р. ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування у розмірі 45373,55 грн., без узгодження такого розміру із потерпілим у відповідності до п. 36.2 ст.36 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погодившись із розміром відшкодування, представник ОСОБА_1 09.04.2021р. направив до ПрАТ «УПСК» запит щодо надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта ОСОБА_5 .

Листом від 26.04.2021р. № 5951 ПрАТ «УПСК» повідомила про те, що доплата страхового відшкодування буде здійснена найближчим часом, надавши копію звіту № 3721 від 25.04.2021р. ТОВ «Аварком Консалтинг» оцінювача ОСОБА_6 , згідно із яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 60941,31 гри., без врахування ПДВ.

05.05.2021р. ПрАТ «УПСК» доплатило страхове відшкодування у розмірі 15567,76 грн. без узгодження такого розміру із потерпілим.

Загальний розмір виплаченого страхового відшкодування склав 60941,31 грн. без ПДВ.

На замовлення позивачки судовим експертом Дроздовим Ю.В. складено висновок № 3502/21/21 від 18.02.2021р., яким визначена вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових чистин) в розмірі 70340,59 грн.

Страховик недоплатив позивачці страхове відшкодування в розмірі 9399,28 грн. із розрахунку (70 340,59 грн. - 60 941,31 грн. - 0,00 грн.), де 70 340,59 грн. - вартість матеріального збитку згідно висновку експерта ОСОБА_5 ; 60 941,31 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування; 0 грн. - франшиза.

На підставі викладеного, просив стягнути із ПрАТ «УПСК» 9399,28 грн. страхового відшкодування, 609,28 грн. пені, 119,00 грн. - трьох відсотків річних, 150,77 грн. втрат від інфляції, а також компенсувати судові витрати.

Відповідач ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнав. 17.02.2022р. від представника ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. (діє на підставі довіреності від 20.12.2021р. - а.с. 97) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 91-96), в якому відповідач не погодився із доводами позивача про наявність підстав для доплати страхового відшкодування. Зазначив, що дійсно, 06.01.2021р. сталася ДТП за участю транспортного засобу «Renaylt Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 і транспортного засобу «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої заподіяно шкоду власнику автомобіля «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , заподіяно шкоду.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renaylt Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» (поліс № АО/2903695).

11.01.2021р. для отримання страхового відшкодування позивачка звернулася до ПрAT «УПСК» із повідомленням про настання страхового випадку, заявою про страхове відшкодування, які отримані ПрАТ «УПСК» 15.01.2021р.

ПрАТ «УПСК» на підставі ст.ст. 12, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (з урахуванням зносу, без врахування ПДВ) та виплатило позивачці 60 941,31 грн.

08.02.2021р. здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , складено протокол огляду.

Відповідно до виконаного на замовлення ПрАТ «УПСК» Звіту №3721 про визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ від 24.04.2021р. вартість відновлювального ремонту завданого власнику колісного транспортного засобу «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, без врахування ПДВ складає 60 941,31 грн. У звіті коефіцієнт фізичного зносу розрахований експертом у розмірі Ез=0,56, як і у наданому позивачем висновку судового експерта.

Вважав, що ПрАТ «УПСК» здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без врахування ПДВ) відповідно до закону.

Звернув увагу на те, що у наданому позивачкою висновку експерта № 3502/21/21 від 18.02.2021р. вартість відновлювального ремонту без урахуванням зносу, з вирахуванням складової ПДВ складає 63 542,97 грн. У такому разі різниця між сплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту, без урахування ПДВ складатиме 2601,66 грн. (63542,97 грн. - 60941,31 грн.), оскільки сума ПДВ з огляду на вимоги абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком не повинна відшкодовуватися, адже позивачем не надано доказів того, що ремонт автомобіля здійснений у особи, яка є платником ПДВ.

Заперечував проти прийняття до уваги висновку експерта № 3502/21/21 від 18.02.2021р., оскільки представник страховика не був запрошений експертом на огляд автомобіля у відповідності до п. п. 5.2. Методики.

Також вважав, що на підставі cт. 1194 ЦК України особа, у разі недостатності сплаченого страхового відшкодування, позивач може звернутися із вимогами до винної у ДТП особи за відшкодуванням різниці Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивачки - адвокат Демарчук М.В. правом на надання відповіді на відзив не скористався. У позові просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «УПСК» в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 88-89), клопотання про відкладення розгляду справи не надавав.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06.01.2021р. у м. Дніпрі на перехресті вул. Космічна та вул. Кодацький узвіз сталася ДТП за участю транспортного засобу «Renault Kangoo», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого пошкоджено автомобіль «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021р. по справі № 201/735/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 13).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Kangoo», д.р.н. НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ АО/002903695, який діяв на дату ДТП (а.с. 22), що відповідачем не заперечується.

Власником пошкодженого транспортного засобу є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 72).

11.01.2021р. представник ОСОБА_1 - адвокат Демарчук М.В. звернувся до ПрАТ «УПСК» із повідомлення про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_4 , надавши відповідні документи (а.с. 9-12).

Також 01.03.2021р. адвокат Демарчук М.В. направив до ПрАТ «УПСК» рахунлок з СТО № 038 від 25.02.2021р. ФОП ОСОБА_4 , копію з плиски з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_4 , копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_4 , копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021р. (а.с. 14-16).

07.04.2021р. ПрАТ «УПСК» виплатило на рахунок ФОП ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 45373,55 грн. згідно із платіжним дорученням № 13028/ від 07.04.2021р. (а.с. 18).

На запит представника позивачки від 09.04.2021р. щодо надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, вимогу щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта ОСОБА_5 № 3502/21/21 від 18.02.2021р. (а.с. 19 - 21) ПрАТ «УПСК» листом від 26.04.2021р. № 5951 повідомлено про те, що доплата страхового відшкодування буде здійснена найближчим часом, надало копію складеного на замовлення ПрАТ «УПСК» звіту № 3721 від 25.04.2021р. ТОВ «Аварком Консалтинг» оцінювача ОСОБА_6 , згідно із яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 60941,31 грн., без врахування ПДВ (а.с. 23 34).

05.05.2021р. ПрАТ «УПСК» доплатило на рахунок ФОП ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 15567,76 грн. згідно із платіжним дорученням № 13937 від 05.05.2021р. (а.с. 17).

Загальний розмір виплаченого страхового відшкодування склав 60941,31 грн. без ПДВ.

Як вказує позивачка, обидві виплати здійснені без узгодження із нею розміру у відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, позивачка вважає, що страховик не повністю відшкодував їй оцінену шкоду, тому просить стягнути решту зі страховика.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019р. по справі № 695/882/15-ц.

З матеріалів справи видно, що ДТП внаслідок якої було заподіяної механічні пошкодження автомобілю «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , що належить позивачеві, сталась з вини водія ОСОБА_7 , що на момент ДТП керував транспортним засобом «Renault Kangoo», д.р.н. НОМЕР_1 . Автомобіль «Renault Kangoo», д.р.н. НОМЕР_1 забезпечений полісом страхування цивільно-правової відповідальності страховика ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну - 130 000,00 грн., франшиза нульова (а.с. 22).

Таким чином, суд доходить висновку про те, що саме на ПрАТ «УПСК» покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачеві матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування.

При виплаті страхового відшкодування розмір останнього було визначено виходячи із вартості відновлювального ремонту, визначеної за замовленням страховика суб`єктом оціночної діяльності оцінювачем ТОВ «Аварком Консалтинг» ОСОБА_6 в сумі 60941,31 грн. (з урахуванням з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 0,56) (а.с. 26).

Оцінювач ОСОБА_6 при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі оплатного договору, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи страхової компанії про те, що позивач не мав правових підстав самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди, оскільки позивач мав на це право згідно п. 34.4 ст. 34 Закону .

Також суд враховує, що згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи видно, що позивачка не була ознайомлена зі звітом оцінювача ТОВ «Аварком Консалтинг» ОСОБА_6 від 25.04.2021р. № 3721. Звіт був отриманий на запит представника лише із супровідним листом від 26.04.2021р. № 5951 (а.с. 23). При цьому, перша виплата страхового відшкодування здійснена 07.04.2021р. ще до складання звіту.

Відтак, 07.04.2021р. і 05.05.25021р. ПрАТ «УПСК» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 60941,31 грн. на рахунок СТО позивачки ФОП ОСОБА_4 без дотримання установленого ст. 36 Закону узгодження розміру страхового відшкодування з потрепілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування (

Тому позивачка і звернулася до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків та в подальшому її представник направив відповідний висновок страховику з заявами та досудовими вимогами про виплату страхового відшкодування в розмірі, визначеному висновком експерта.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відтак, з метою визначення розміру матеріального збитку, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В.

Висновком експерта № 3502/21/21 від 18.02.2021р. визначено, що вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових чистин), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля пошкодженого «Nissan Qashqai», д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 70340,59 грн., без урахування ПДВ 63 542,97 грн. (а.с. 36-47).

Тому сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті дорівнює 2601,66 грн. (63 542,97 грн. - 60941,31 грн. - 0,00 грн., де 63 542,97 грн. - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В., 60941,31грн. - фактично сплачене страхове відшкодування, 0,00 грн. - франшиза.

Копія висновка експерта № 3502/21/21 від 18.02.2021р. надіслана пердстаником позивачки страховику 14.04.2021р., що підтверджується поштовим відправленням із накладною Укрпошти (а.с. 21).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Суд бере до уваги указаний висновок експерта Дроздова Ю.В. як належний і допустимий доказ з огляду на те, що статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експертного дослідження від 18.02.2021р. зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с. 36).

З огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Під час розгляду справи відповідачем (страховиком) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем висновок експерта є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок ДТП.

Експерт ОСОБА_5 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вишу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення - тзарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» свідоцтво № 544 від 28.09.2001р., видане на підставі рішення Центральної експертно- жваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, на момент надання висновку дійсне (до 21 грудня 2023 року) (а.с. 36, 69-70).

Суд вихиляє доводи відповідача про те, що експертний висновок складений із порученням п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), а саме, без виклику представника ПрАТ «УПСК», оскільки відповідно до п. 5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Отже, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби і не є обов`язковим згідно вимог Методики. Жодних інших міркувань з приводу порушення вимог Методики, у т.ч. через відсутність представника страховика, у частині неправильного визначення розміру матеріального збитку відповідач не навів.

Разом із тим, суд погоджується із доводами відповідача стосовно наявності правових підстав зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується па суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Верховний Суд неодноразово висловлювався про те, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Отже, сума ПДВ виплачується страховою компанією в разі: 1) виплати страхового відшкодування безпосередньо погодженим з потерпілим особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна; 2) отримання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Таким чином у разі проведення, ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним ПДВ за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Однак, документи, які б підтверджували факт проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ та докази, на підтвердження того, що позивачкою під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати ПДВ не надані, тому суд вважає, що відсутні підстави для відшкодуванню позивачці вартості ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ. Відтак, розмір оціненої шкоди має бути зменшений на суму податку на додану вартість.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» про стягнення майнової шкоди, завданої наслідками ДТП в сумі недоплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню частково та з ПрАТ «УПСК» підлягає стягненню 2601,66 грн.

В частині заявлених позивачем вимог про стягнення зі страхової компанії пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд враховує наступне.

Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Як установлено під час розгляду справи, розмір страхового відшкодування сторонами не узгоджувався та був наявний відповідний спір, який позивачем передано на вирішення до суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на страховика відповідальності у вигляді сплати пені згідно ст. 36 Закону № 1961-IV.

В частині заявлених вимог про стягнення зі страхової компанії у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд враховує таке.

За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Як роз`яснено судам в п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК).

Оскільки судом встановлено, що страховик відповідно до поданих позивачем документів в повному обсязі не здійснив виплату страхового відшкодування, порушивши грошове зобов`язання, зі страховика підлягає до стягнення у відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України три відсотки річних та інфляційні витрати підлягають стягненню від суми 2601,66 грн.

Отже, із належної до сплати суми страхового відшкодування 2601,66 грн. за обраний позивачем період з 16.04.2021р. по 17.09.2021р. підлягає до сплати:

- три відсотки річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 33,14 грн. (а.с. 100);

- індекс інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 68,15 грн. (а.с. 101).

Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2702,95 грн. (2601,66 грн. (майнова шкода) + 33,14 грн. (три відсотки річних) + 68,15 грн. (індекс інфляції).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено частково, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн. за позовні вимоги майнового характеру (а.с. 1).

З огляду на те, що загальний розмір майнових вимог (відшкодування матеріальної шкоди) становить 12078,33 грн., а задоволені вимоги в загальному розмірі на суму 2702,95 грн. (тобто, на 22,37%), то загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 908,00 грн., з урахуванням того такий розмір є мінімальною ставкою судового збору, менше якої не сплачується

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 1800,00 грн. (а.с. 70), а також приймаючи до уваги часткове задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 402,66 грн., виходячи з того, що загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 22,37% від загальної суми заявлених вимог майнового характеру (1800грн.* 22,37% /100%).

Питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача судом не вирішується, оскільки відповідні докази позивачкою не надані.

Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 становить 1310,66 грн. (908,00 грн. (судовий збір) + 402,66 грн. (витрати на експертизу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 2601,66 грн., три проценти річних в розмірі 33,14 грн., індекс інфляції в розмірі 68,15 грн., а всього 2702,95 грн. (дві тисячі сімсот дві гривні 95 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору та витрат по оплаті експертного дослідження в розмірі 1310,66 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 01 квітня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова