Справа № 201/7293/17
Провадження № 2/201/1851/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПАТ Актабанк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 147 985 грн.78 коп.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.06.2017р. було відкрито провадження по справі (а.с. №27).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09.07.2012р. між ПАТ Актабанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /Т/973819 на споживчі потреби, згідно з умовами п. 2.1 якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 75 000 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки. У відповідності до п 2.1.1 процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п. 2.1.2 позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 100 грн., що розраховується як 2,80 відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1 цього договору та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п. 2.1.3 цього договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісій за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця наступним за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4 183грн.66коп. (щомісячний платіж, який включає в себе частину заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 08.07.2015р. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі надавши кошти позичальнику. В порушення умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом в обумовлені договором строки. Станом на 18.05.2017р. прострочена заборгованість перед банком за кредитним договором становить 147 985 грн. 64 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 68 751 грн. 01 коп., простроченої заборгованості за відсотками - 34 грн. 97 коп., простроченої комісії за обслуговування кредиту 77 899 грн. 66 коп. та штрафу - 1 300 грн. Зазначену суму заборгованості представник позивача просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 219 грн.78коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2017р. позовні вимоги ПАТ Актабанк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Актабанк до ОСОБА_1 задоволено (а.с. № 43-44).

27.03.2019р. до суду надійшла заява ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих по цивільній справі за позовом ПАТ Актабанк до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якої заявник послався на те, що 23.03.2018р. між ПАТ Актабанк та ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів був укладений Договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого заявник набув право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за кредитним договором №/Т/973819 від 09.07.2012р. укладеним з ОСОБА_1 . З урахуванням заміни кредитора у зобов`язанні, заявник просив замінити сторону стягувача з ПАТ Актабанк на правонаступника ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів по справі № 201/7293/17. (а.с. №50-52).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 05.04.2019р. заяву ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів про заміну стягувача у виконавчих листах по цивільній справі № 201/7293/17 задоволено (а.с. №62).

23.11.2021р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 23.05.2017р., в якій відповідач посилався на те, що з матеріалами справи та з рішенням суду він ознайомився лише 09.11.2021р., судових повісток не отримував. Вважає, що заочне рішення суду підлягає скасуванню, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами позовну вимогу про стягнення комісії. Ні позов, ні умови кредитного договору, ні наданий розрахунок заборгованості не містять положень, які б вказували на підстави нарахування комісії та механізм її обрахування, а тому така вимога є незаконною. Також відповідач просив застосувати строки позовної давності, оскільки останній платіж було ним проведено у 2012 році, а з позовом банк звернувся лише у 2017 році. Просив поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду та скасувати його з призначенням розгляду справи в загальному порядку (а.с.87-91).

Ухвалою суду від 28.02.2022р. заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2017р. по цивільній справі № 201/7293/17 за позовом ПАТ Актабанк, правонаступником якого є ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було с касовано.

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №115).

23.03.2022р. в порядку ст. 178 ЦПК України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем було викладено заперечення та обґрунтування проти позову, які за змістом ідентичні до тих, що викладені у заяві про перегляд заочного рішення, відповідач просив застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з 09.07.2012р. по 15.04.2015р. строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії за супроводження кредиту через нікчемність умов пунктів договору, які визначають обов`язок боржника сплачувати комісію (а.с. №120-122).

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.07.2012р. між ПАТ Актабанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/Т/973819 на споживчі потреби, згідно з умовами п.2.1 якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 75 000 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки та кінцевою датою повернення кредиту 08.07.2015р. (а.с. № 9-10).

Відповідно до п.2.1.1 договору процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу.

Згідно п. 2.1.2 кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 100 грн., що розраховується як 2,80 відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1 цього договору та включається в суму щомісячного платежу.

У відповідності до п. 2.1.3 цього договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісій за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця наступним за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4 183,66 грн. (щомісячний платіж, який включає в себе частину заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісію за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 08.07.2015р.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно у валюті наданого кредиту на суму фактичної заборгованості за кожен календарний день, за методом «факт/360/де факт це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а «360» - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

У відповідності до п.3.4 кредитного договору, сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа (включно) кожного, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Згідно п. 3.4.2 кредитного договору сплата процентів здійснюється у строки/терміни, зазначені в п.3.4. цього договору, у відповідності до п.п. 2.1.4 цього договору.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної від кількості днів користування кредитом в поточному місяці.

Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Згідно з п.3.6 кредитного договору сплата комісій здійснюється у строки/терміни, зазначені в п. 3.4 цього договору, у відповідності до п.п. 2.1.4 цього договору.

Моментом (днем) повернення кредиту (його відповідної частини), сплати процентів за користування кредитом, комісії за супроводження кредиту згідно з п 3.8 кредитного договору вважається день зарахування грошових коштів в сумі заборгованості за кредитом позичальника перед банком, на відповідний позичковий рахунок, суми процентів, що мають бути сплачені за користування кредитом на рахунок нарахування процентів, суми комісії за супроводження кредиту, а також можливої пені та штрафних санкцій на відповідні рахунки в ПАТ «Актабанк», у випадках, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язався погасити банку в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п. 2.1.3 цього договору; також згідно з п. 4.3.5 сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.3 цього договору.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі надавши кошти позичальнику, що підтверджується заявою на видачу готівки № 184981 (а.с. № 11).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до п.5.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу на термін більш ніж 5 календарних днів, в сумі що перевищує 15,00 грн. позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 грн. за кожний прострочений платіж.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

На підставі договору відступлення прав вимоги №2, укладеного 23.03.2018р. між ПАТ Актабанк та ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів, до ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів перейшло право грошової вимоги (право вимоги) до боржників зазначених у Додатку №1 (а.с. №52-53).

Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору №2 про відступлення права вимоги від 23.03.2018р, ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/Т/973819 від 09.07.2012р. на загальну суму - 146 693 грн. (а.с. №54).

Відповідно до ч.1 ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача прострочену суму заборгованості за кредитним договором №/Т/973819 від 09.07.2012р. станом на 18.05.2017р. у розмірі 147 985 грн. 64 коп., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 68 751 грн. 01 коп., простроченої заборгованості за відсотками - 34 грн. 97 коп., простроченої комісії за обслуговування кредиту 77 899 грн. 66 коп. та штрафу - 1 300 грн.

Наданий представником позивача розрахунок заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафом повністю узгоджується з умовами кредитного договору, матеріалами справи та відповідачем належними доказами або окремим контррозрахунком не спростований. Доказів того, що після відступлення права вимоги відповідачем здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором суду не надано, виходячи з чого, суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами підтверджено заявлені позовні вимоги в частині простроченої заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафом, і ці вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Перевіряючи доводи відповідача про те, що умова кредитного договору щодо сплати позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту не відповідає вимогам законодавства України, а саме, супроводження кредиту не є послугою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено наступне.

Згідно з абзацами 2, 3 ч.4 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011р. 15-рп/2011 визначено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007р. № 168 (редакція Правил діяла на час укладення кредитного договору та закінчення строку кредитування), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016р. у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Згідно п.2.1.2 кредитного договору, позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 100 грн., що розраховується як 2,80 % від суми кредиту вказаного в п.2.1 цього договору та включається в суму щомісячного платежу.

Відповідно до п.3.5 кредитного договору, нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної від кількості днів користування кредитом в поточному місяці.

Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Із врахуванням наведених правових норм встановлено, що передбачена пунктом 2.1.2 кредитного договору щомісячна комісія за супроводження кредиту в розмірі 2 100 грн., що становить 2,80% від суми кредиту, вказаного в п.2.1.цього договору та включається в суму платежу, є незаконною, як така що не відповідає вимогам законодавства.

Крім того, в самому кредитному договорі не зазначено, які саме послуги банком надаються споживачу за супроводження кредиту.

Отже, нарахування банком комісії за послуги, що супроводжують кредит є незаконним, а тому позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 77 899 грн.66 коп. не підлягають задоволенню.

Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст.259 ЦК України)

Згідно умов п.5.3. кредитного договору, сторони дійшли згоди, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафу за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років.

Укладений між ПАТ Актабанк та ОСОБА_1 кредитний договір №/Т/973819, або окремо його пункт 5.3., яким сторонами погоджено збільшення строків позовної давності, недійсним або нікчемним не визнаний, а тому є правомірним (ст. 204 ЦК України).

Враховуючи положення ст.259 ЦК України та умови п.5.3 кредитного договору, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та штрафу.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів підлягає прострочена заборгованість за кредитним договором №/Т/973819 від 09.07.2012р. станом на 18.05.2017р. у розмірі 70 085 грн.98коп., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 68 751 грн. 01 коп., простроченої заборгованості за відсотками - 34 грн. 97 коп. та штрафу - 1 300 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у розмірі 1 051грн.29коп. (70 085 грн.98коп. х 2 219грн.78коп.: 147 985грн. 64коп. = 1 051грн.29коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 514, 516, 526, 549, 599, 1048, 1054 ЦК України, ч.5 ст.11,ч.1,2, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів", п.3.6 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р., правовою позицією ВСУ, яка викладена в постанові від 16.11.2016р. у справі № 6-1746цс16, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів прострочену заборгованість за кредитним договором №/Т/973819 від 09.07.2012р. станом на 18.05.2017р. у розмірі 70 085 грн.98 коп. (сімдесят тисяч вісімдесят п`ять грн. 98 коп.), яка складається: з простроченої заборгованості по кредиту 68 751 грн. 01 коп., простроченої заборгованості за відсотками - 34 грн. 97 коп. та штрафу - 1 300 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 051 грн. 29 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.