Справа № 201/2153/22
Провадження № 2-о/201/66/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території (заява підписана представником заявника адвокатом Марковою Ю.В.).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.03.2022р. заява була залишена без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків (а.с.№16).

21.04.2022р. до суду надійшла заява представника заявника про усунення недоліків та ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.04.2022р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.№ 28).

В обґрунтування вимог представник заявника - адвокат Маркова Ю.В. (діє на підставі ордеру АЕ № 1130886 від 28.03.2022р.) посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку помер дідусь заявника ОСОБА_2 через захворювання на COVID-19, двосторонню вірусну пневмонію. Заявникові 01.03.2022р. було видане медичне свідоцтво про смерть та 25.03.2022р. свідоцтво про смерть, видане «Никитовським отделом ЗАГС Горловского городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (мовою оригіналу). Оскільки отримане заявником свідоцтво про смерть видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, представник заявника просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка, Донецької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку.

В судове засідання 22.04.2022р. заявник та його представник не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№31-32). 22.04.2022р. на е/пошту суду надійшла заява представника заявника адвоката Маркової Ю.В.,яка вимоги заяви про встановлення факту смерті підтримала та просила справу розглядати в судовому засіданні за її відсутності та відсутності заявника (а.с.№35-36).

Представник заінтересованої особи Соборного відділу ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) в судове засідання 22.04.2022р. не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№29, 30, 33, 34), про причини неявки суд не сповістив.

У відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні 22.04.2022р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, № НОМЕР_1 , актовий запис № 75 від 03.02.1992р. (а.с.№25) та копією свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_3 , № НОМЕР_2 , актовий запис № 599 від 29.07.1967р. (а.с.№26).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку у віці 82 років, що вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 1285, де причиною смерті зазначено: «захворювання на COVID-19, двостороння вірусна пневмонія» (а.с.№12).

25.03.2022р. заявнику було видане свідоцтво про смерть дідуся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років, свідоцтво було видано «Никитовським отделом ЗАГС Горловского городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (мовою оригіналу) (а.с.№14).

Заявник позбавлений можливості отримати уповноваженим органом свідоцтво про смерть, оскільки у нього наявні лише документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не відповідають формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що заявником надані документи, які свідчать про те, що його дідусь ОСОБА_2 помер і реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через об`єктивні причини, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 та встановити факт смерті його дідуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Горлівки, Донецької області, громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, в стаціонарі лікарського закладу, у віці 82 років через захворювання на COVID-19, двосторонню вірусну пневмонію.

При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Горлівки, Донецької області, громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, в стаціонарі лікарського закладу, у віці 82 років через захворювання на COVID-19, двосторонню вірусну пневмонію.

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.