ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/146/22 Справа № 214/1262/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/1262/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, заяву позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом стягнення відшкодування матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» (надалі - ТОВ «Житлосервіс-КР»), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У червні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовною заявою до ТОВ «Житлосервіс-КР», треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У травні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із зміненою позовною заявою до ТОВ «Житлосервіс-КР», треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів шляхом, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, позивачами заявлено клопотання про залучення третіх осіб: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі у справі у якості співвідповідачів.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року змінену позовну заяву прийнято до провадження та залучено до участі у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Позивачі просили суд: стягнути з відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_1 13 914 грн. відшкодування матеріальної шкоди; зобов`язати відповідача ТОВ «Житлосервіс-КР» усунути недоліки покрівлі будинку АДРЕСА_1 , а саме виконати вимоги п. 10.1. ДБН В-2.6-220/2017 (змонтувати систему водовідведення), а також усунути дрібні пошкодження покрівлі, тобто унеможливити стікання атмосферних опадів з частини площини покрівлі будинку АДРЕСА_2 над квартирою АДРЕСА_3 у більшому обсязі на балконну плиту квартири АДРЕСА_3 , що сприяє більшому негативному впливу води та прискорює руйнацію матеріалу плити; зобов`язати відповідачів ТОВ «Житлосервіс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привести балкон квартири АДРЕСА_3 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру позивачів; стягнути з відповідачів ТОВ «Житлосевріс-КР», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 4723,00 грн. моральної шкоди кожному.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом стягнення відшкодування матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко С.Г., просилв рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, - задоволено частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 13 914 гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 4 723 гривень 00 копійок.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позовних ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зобов`язання привести балкон квартири АДРЕСА_4 в стан, який не буде дозволяти проникненню вологи у квартиру АДРЕСА_5 , виклавши їх у редакції цієї постанови.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення суду залишене без змін.

До Дніпровського апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд апеляційної інстанції стягнути на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на оплату судової експертизи та 26 750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко С.Г., повідомив, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідне судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2021 року, ухвалене судом апеляційної інстанції 22 березня 2022 року, а заяву про ухвалення додаткового рішення в частині компенсації понесених судових витрат на проведення судової експертизи та на професійну правничу допомогу подано до суду 23 березня 2022 року, тобто в межах п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому така заява підлягає розгляду по суті.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як встановлено судом, Висновок експерта №70/19 від 29 січня 2020 року було прийнято судом апеляційної інстанції, як належний та допустимий доказ, на підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Житлосервіс -КР» про стягнення матеріальної шкоди, а тому витрати позивача ОСОБА_1 на проведення цієї експертизи підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Щодо розподілу витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 на надання професійної правничої допомоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із Договором №337 про надання правової допомоги від 31.01.2019 року, сторонами складено Акт виконаних робіт, згідно якого нараховано витрат на професійну правничу допомогу на суму 26 750,00 грн., із яких фактично сплачено замовником 11 000,00 грн. (т. 3 а.с. 165- 168).

Разом з тим, до зазначених витрат сторонами віднесено такі послуги, як явка адвоката в судові засідання та очікування судових засідань, фотокопіювання матеріалів справи та надсилання заяв, виготовлення фототаблиці, що не можна віднести до витрат на професійну правничу допомогу, у розумінні статті 137 ЦПК України.

Крім того, сторонами нараховано витрати на професійну правничу допомогу за вчинення адвокатом дій із підготовки до судових засідань, однак не вказано в чому саме полягають ці дії та які роботи було виконано у якості підготовки до судових засідань, а тому ці витрати теж не підлягають компенсації за рахунок відповідача у справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, враховуючи часткове задоволення заявлених позовних вимог у даній цивільній справі, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшла висновку, що вимоги щодо стягнення на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист прав споживачів, шляхом стягнення відшкодування матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на проведення судової будівельно-технічної експертизи, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс -КР» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2022 року.

Головуючий:

Судді: