465/9097/21
2/465/1788/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27.04.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлани Вікторівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлани Вікторівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 30.11.2021 року, подану позовну заяву залишено без руху з підстав, вказаних у ній та надано строк для усунення недоліків, допущених при її подачі, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Копія вищевказаної ухвали двічі надсилалась судом на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №043 та №899, які повернулись на адресу з конвертами з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив місце свого проживання АДРЕСА_1 , на яку і була двічі направлена кореспонденція суду для позивача, зокрема, ухвала про залишення без руху.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до частини 4 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений судом про залишення буз руху його позову. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

В той же час, позивач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 року.

Враховуючи вказане, судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення позивача про залишення позову без руху та надання часу на усунення недоліків.

Окрім того, позивач протягом тривалого часу не проявляє належної зацікавленості у розгляді поданого позову, відтак така пасивна поведінка останнього свідчить про безумовну втрату інтересу до поданого позову.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд переконаний за необхідне зазначити наступне: як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі, якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Враховуючи вказане, а також те, що визначені ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 року недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлани Вікторівни про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Ю.С. Марків