Справа № 308/4496/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орбан Наталія Леонідіна до регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів від 30.11.2021 року № 742/од та від 29.12.2021 року № 808/од, стягнення стягнутої незаконно заробітної плати (премії) та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовом регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів від 30.11.2021 року № 742/од та від 29.12.2021 року № 808/од, стягнення стягнутої незаконно заробітної плати (премії) та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У контексті права на справедливий суд, визначеного ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду позивач документ про сплату судового збору не надав.

Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, позивачем в поданій позовній заяві заявлені позовні вимоги, а саме:

-визнати незаконними та скасувати наказ Регіональногої філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 30.11.2021 року № 742/од про введення в дію протокольних рішень комісії з питань оплати праці апарату управління РФ «Львівська залізниця» ;

- визнати незаконними та скасувати наказ Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська Залізниця» від 29.12.2021 року № 808/од про введення в дію протокольних рішень комісії з питань оплати праці апарату управління РФ «Львівська залізниця в частині накаладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ;

- стягнути з Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська Залізниця» на користь ОСОБА_1 утриману та виплачену премію в розмірі 4621,47 грн.

-стягнути з Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська Залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.01.2022 року по день винесення рішення суду по суті справи

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Крім того, згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, вимоги про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку не є вимогами при предявлені яких позивач звільняється від сплати судового збору

Зазначені позивачем вимоги про визнання незаконним та скасування наказів не підпадають під дію п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відносяться до вимог немайнового характеру, за які позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу, що становить 992,40 грн.

Окрмі цього позивач просить стягнути з Регіональногої філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.01.2022 року по день винесення рішення суду по суті справи та стягнути з Регіональногої філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 утриману та виплачену премію в розмірі 4621,47 грн.

Для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), у постанові Київського Апеляційного суду від 31.05.2021 року у справі № 761/38225/20 .

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» відносить до структури заробітної плати основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» щодо звільнення позивача від сплати судового збору не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, так як вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є тотожною до вимог про стягнення заробітної плати.

Таким чином позивач не звільнений від сплати судового збору в частині трьох позовних вимог.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) із змінами внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1.1 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року(в редакціїЗакону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) із змінами внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривень.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані роз`яснення: подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Кожна позовна вимога є об`єктом справляння судового збору.

Тобто, при зверненні до суду позивач має сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу, а саме за позовну вимогу:

-визнати незаконними та скасувати наказ Регіональногої філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 30.11.2021 року № 742/од про введення в дію протокольних рішень комісії з питань оплати праці апарату управління РФ «Львівська залізниця» ; ( у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру )

- визнати незаконними та скасувати наказ Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська Залізниця» від 29.12.2021 року № 808/од про введення в дію протокольних рішень комісії з питань оплати праці апарату управління РФ «Львівська залізниця в частині накаладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ; ( у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру )

- про стягнення з Регіональногої філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки рорахунку з 01.01.2022 року по день винесення рішення суду по суті справи .

Виходячи з того, що середній заробіток за час затримки розрахунку є позовною вимогою майнового характеру, обчислюється судом при ухваленні рішення і наданий час суму до стягнення визначити неможливо , сума судового збору має бути визначена виходячи із розрахованої суми 110 959, 68 грн. станом на 11.04.2022 року ( день звернення до суду ) . Отже судовий збір становить 1% від ціни позову 110 959, 68 грн. = 1109,60 грн.

Таким чином, сплата судового збору згідно з вимогами Закону є обов`язковою.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 177, 175 ЦПК України та долучити оригінал документу на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України,суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Орбан Наталія Леонідіна до регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування накази від 30.11.2021 року № 742/од та від 29.12.2021 року № 808/од, стягнення стягнутої незаконно заробітної плати (премії) та стягнення заробітку за час затримки розрахунку - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки позовної заяви в строк, що не перевищує семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца