Справа №443/1631/21
Провадження №2/443/276/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 квітня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ». Сина залишити на її виховання, витрати, пов`язані з судовим розглядом позовної заяви покласти на неї.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідач почав зловживати алкогольними напоями, почалися безпідставні дорікання, претензії щодо виконання нею виховних обов`язків відносно їхнього сина. Відповідач зменшив надання матеріального утримання, залякував відібранням дитини. Вона проживає у іншому житлі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та згідний на розірвання шлюбу.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.27)

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.28).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.19-20).

Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1631/21 відповідача ОСОБА_2 (а.с.26).

Ухвалою судового засідання від 28.04.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 04.11.2020 у Жидачівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №45. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_3 ». Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.11.2020 серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.11.2020, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі (а.с.6).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний з цим та визнає позов повністю, про що сторони ствердили у поданих ними заявах.

Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити повністю.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками обов`язком суду є роз`яснення сторонам порядку вирішення питання про визначення місця проживання дитини (правовий висновок Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18).

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина, тому суд доходить переконання про наявність підстав для залишення проживання дитини з позивачкою (матір`ю).

На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.11.2020 у Жидачівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №45.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище « ОСОБА_3 ».

Малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 28 квітня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів