ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3935/22 Справа № 178/57/20 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання Усик А.Д.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

треті особи: Комунальне підприємство Криничанське бюро технічної інвентаризації, Криничанська районна державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу адвоката Мушика Василя Лук`яновича, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1 , на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року, яке постановлено суддею Берелет В.В. у смт.Кринички, Криничанського району Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 26 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визначення права на 1/8 частину квартири у спільній сумісній власності, визнання права власності на 1/8 частину квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з дати народження і по теперішній час проживає в АДРЕСА_1 .

30 серпня 1996 року, згідно рішення №82 Виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області, був наданий дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 за заявою квартиронаймача ОСОБА_5 . У приватизації приймали участь: наймач квартири ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_2 , сини: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , внук ОСОБА_1 , тобто частка кожного із вказаних осіб складає по 1/8 частині.

Згідно розпорядження органу приватизації №82 від 30 серпня 1996 року Виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області, квартира загальною площею 78,7 кв.м житловою площею 48,6 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 була передана в спільну сумісну власність всім вісьмом членам сім`ї. У свідоцтві про народження позивача органом приватизації був зроблений запис: «Право на безоплатну приватизацію житла використав в обсязі 76,4 кв.м. при нормі 178,5 кв.м, загальної площі, 112 кв.м житлової.».

ІНФОРМАЦІЯ_1 про помер дідусь ОСОБА_7 . На сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 вимагає, щоб він звільнив квартиру, посилаючись на те, що вона є єдиним власником квартири.

Тому, позивач просив суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 жовтня 202 року за № 1748, виданого виконуючим обов`язки державного нотаріуса Криничанського району, державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. на квартиру, загальною площею 78,7 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на 1/8 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 78,7 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною частковою власністю; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/8 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 78,7 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути судові витрати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації», Криничанська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визначення права на 1/8 частину квартири у спільній сумісній власності, визнання права власності на 1/8 частину квартири та стягнення судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Мушик Василь Лук`янович, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що строк позовної давності для звернення з позовною заявою по даному спору не сплинув, так як позивачу стало відомо про виставлення відповідачем ОСОБА_2 квартири на продаж в січні 2020 року. Про те, що спірна квартира була успадкована відповідачем ОСОБА_2 позивачу стало відомо після отримання документів в Криничанському БТІ в січні 2019 року, тобто з цього періоду позивачу стало відомо про порушення його прав.

Також, апелянт зазначає, що судом не з`ясовано на якій правовій підставі виконуючою обов`язки державного нотаріуса Криничанського району, державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1748 від 11 жовтня 2002 року, спадкова справа № 431/2002, на ім`я ОСОБА_2 на всю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , так як відповідно до розпорядження органу приватизації № 82 від 30 серпня 1996 року Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області, спірна квартира передана в спільну сумісну власність вісьмом членам сім`ї, згідно свідоцтва про право власності на вказану квартиру.

Крім того, зауважує на тому, що частки кожного зі співвласників в спірній квартирі не визначені, тому відчуження даного об`єкту спільної сумісної нерухомості є порушенням прав останніх.

Також, на думку апелянта, є не зрозумілим та не з`ясовано судом факт видачі свідоцтва про право на спадщину тільки одному спадкоємцю, ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, адвокат Пипа А.О., яка діє від імені та в інтересах відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України , статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Пипа А.О. яка діє від імені та в інтересах відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану в України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження неможливості прибути у судове засідання особисто або приймати участь у розгляді справи за допомогою системи Easycon не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Кринички, Криничанського району, Дніпропетровської області та з цього часу був зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 6,9,12).

Згідно рішення Виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області №82 від 30.08.1996 року, був наданий дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 за заявою квартиронаймача ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно розпорядження органу приватизації №82 від 30 серпня 1996 року виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області квартира АДРЕСА_3 була передана в власність ОСОБА_5 (а.с.10).

Державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, виконуючим обовязки державного нотаріуса Криничанського району Ісаковою Л.В., відповідачу ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1748 від 11 жовтня 2002 року,на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він приймав участь у приватизації зазначеної квартири, тому свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя відповідача ОСОБА_2 , є недійсним.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження звернення його законного представника у 1996 році у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, до уповноваженого органу із заявою про приватизацію квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду визначено, що приватизація пиватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Способами приватизації, згідно ст. 3 вказаного Закону, є, зокрема, приватизація шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень органу приватизації, що приймається не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Тобто, виходячи з аналізу зазначених норм Закону вбачається, що прийняттю рішення органом приватизації житла обов`язково передує звернення конкретної особи із відповідною заявою, встановленого зразка та переліком необхідних документів .

Згідно п.п.17,18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, до заяви додаються документи, які необхідні для розгляду заяви та прийняття рішення органом приватизації. А саме: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заяву - згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Відповідно до вимог ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення його законного представника у 1996 році у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян із заявою про приватизацію квартири на імя відповідача, який на момент приватизації спірної квартири був неповнолітнім.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, з заявою на приватизацію спірної квартири звернувся ОСОБА_5 .

Згідно рішення Виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області №82 від 30.08.1996 року, за заявою ОСОБА_5 , йому був наданий дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 . В.Х. (а.с.8).

Розпорядженням органу приватизації Виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області №82 від 30 серпня 1996 року, квартира АДРЕСА_2 була передана в власність ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_5 алежала на праве власності квартира АДРЕСА_4 .( а.с.165).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.( а.с.169).

11 жовтня 2002 року державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, виконуючим обовязки державного нотаріуса Криничанського району Ісаковою Л.В., ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 1748 на квартиру АДРЕСА_2 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що участь у приватизації спірної квартири позивач не приймав. Після смерті ОСОБА_5 , спадщину за законом прийняла відповідач ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 202 року за № 1748, виданого виконуючим обов`язки державного нотаріуса Криничанського району, державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В., на квартиру АДРЕСА_4 ; визначення за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/8 частки у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру та визнання за позивачем права власності на 1/8 частки зазначеної спірної квартири.

Крім того, колегія суддів зауважує, що розпорядженням органу приватизації №82 від 30 серпня 1996 року виконавчого комітету Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області квартира АДРЕСА_3 була передана в власність ОСОБА_5 (а.с.10) та належала йому згідно свідоцтва про право власності на житло ( а.с.165), що позивачем у судовому порядку не оскаржено. Здійснення у свідоцтві про народження позивача органом приватизації запису про використання ним права на безоплатну приватизацію житла в обсязі 76,4 кв.м. при нормі 178,5 кв.м, загальної площі, 112 кв.м житлової не є підтвердженням належності йому на праві спільної сумісної власності спірної квартири, оскільки зазначена спірна квартира, згідно свідоцтва про право власності, передана у власність ОСОБА_5 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності для звернення з позовною заявою по даному спору не сплинув, так як позивачу стало відомо про виставлення відповідачем ОСОБА_2 квартири на продаж в січні 2020 року. Про те, що спірна квартира була успадкована відповідачем ОСОБА_2 , позивачу стало відомо після отримання документів в Криничанському БТІ в січні 2019 року, тобто з цього періоду позивачу стало відомо про порушення його прав, колегія суддів не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позову за його недоведеністю.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що судом не з`ясовано на якій правовій підставі виконуючою обов`язки державного нотаріуса Криничанського району, державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за № 1748 від 11 жовтня 2002 року, спадкова справа № 431/2002, на ім`я ОСОБА_2 на всю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до розпорядження органу приватизації Криничанської селищної ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області № 82 від 30 серпня 1996 року, спірна квартира передана в спільну сумісну власність вісьмом членам сім`ї, згідно свідоцтва про право власності на вказану квартиру, так як зазначеним вище розпорядженням органу приватизації, квартира АДРЕСА_3 була передана в власність ОСОБА_5 (а.с.10) та належала йому згідно свідоцтва про право власності на житло. ( а.с.165)

У зв`язку з чим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що частки кожного зі співвласників в спірній квартирі не визначені, тому відчуження даного об`єкту спільної сумісної нерухомості є порушенням прав останніх.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що є не зрозумілим та не з`ясованим судом факт видачи свідоцтва про право на спадщину тільки одному спадкоємцю ОСОБА_2 , колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зважаючи на те, що спірна квартира належала на праві власності лише спадкодавцю ОСОБА_5 , спадщину у встановленому законом порядку прийняла спадкоємець за законом ОСОБА_2 , у звязку з чим їй було видане свідоцтво право на спадщину за законом.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду на підставі ст.375 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 374,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мушика Василя Лук`яновича, який діє в інтересах та від імені позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2022 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко