Справа № 564/2917/21
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Зберун К. Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор" про стягнення середнього заробітку за час проходження військової служби
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор" про стягнення середнього заробітку за час проходження військової служби.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на обставини викладені в позовній заяві.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Михайлов В.О., не з`явилися. Адвокат Михайлов В.О. подав до суду заяву, в якій просить суд, розгляд справи провести у його відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення.
Представник Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) .
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, з повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді майстра Філії «Костопільський райавтодор» Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
Згідно Наказу від 25 жовтня 2019 року №73 «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на строкову військову службу» встановлено, що з 25.10.2019 року позивач увільнений від роботи у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації.
У повідомленні Костопільського районного центру комплектування та соціальної підтримки від 29.10.2019 року №3431 зазначено, що позивач призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу в Збройні Сили України на 18 місяців з 25.10.2019 року.
В приписі Костопільського районного центру комплектування та соціальної підтримки від 24.10.2019 року №9 вказано, що позивачу слід прибути в розпорядження начальника ВІТВ НТУ «ХПІ» 26.10.2019 року.
В табелях обліку використання робочого часу адмінперсонал Філії «Костопільський райавтодор» за період вересень-грудень 2020 року стосовно позивача міститься позначка «ІН», тобто інші причини відсутності.
Відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, який зареєстрований у Філії «Костопільський райавтодор» від 21.12.2020 року №162, позивач продовжив військову службу за контрактом з 03.09.2020 року. Строк дії контракту - 1 рік.
Відповідно до ст. 119 КзпП України на час виконання державних або Громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу із призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження ; військової Служби; під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському |виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких - вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист, військовослужбовців та членів їх сімей".
Встановлено, що відповідач не виконав вимоги ст.119 КЗпП України та не виплатив позивачу середній заробіток за час військової служби за контрактом, починаючи з 01 грудня 2020 року.
Вказана обставина підтверджується листом Управління Держпраці у Рівненській області №19-04/2202 від 12.04.2021 року, яке здійснювало позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі перевірки щодо додержання законодавства у сфері праці за скаргою позивача на неправомірні дії щодо невиплати йому середнього робітку за час військової служби за контрактом посадовими особами Філії "Костопілський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Під час перевірки Управлінням Держпраці у Рівненській області було встановлено, що посадові особи Філії «Костопільський райвтодор» порушили вимоги ч.3 ст.119 КЗпП України щодо невиплати позивачу, починаючи з грудня 2020 року, середнього заробітку за час військової служби за контрактом.
Із змісту норми ч.3 ст. 119 КЗпП України вбачається, що для вирішення питання про наявність прав та гарантій, передбачених нею, правове значення мають види військової служби, її підстави, терміни дії особливого періоду, початку та завершення мобілізації, демобілізації та наявності кризової ситуації, що загрожує національній безпеці.
Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Указами Президента України та іншими підзаконними актами.
За змістом ст. 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає; зокрема, 'забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і айі ом. які не виробляються в Україні,; підготовку національної економіки, території, ргайів Державної влади, органів військового управління, органів місцевого ; самоврядування, а також населення до дій в особливий період.
Відповідно до вимог 1 Закону України «Про мобілізаційну піготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову скужбу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної Спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового Обліку.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, п Незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби Здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Загальні умови укладення контракту на проходження військової служби визначені статтею 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України №189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №.303/2014 Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення Державних Інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15». не містить положень, якіскасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні-жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Верховний Суд однозначно сформулював зазначену правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період» у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №205/193/17-ц (касаційне провадження №61-1664св17); від 14.02.2018 у справі № 131/1449/16-ц (касаційне провадження № 61-4157св18); від 14.02.2018 у справі № 727/2187/16-ц (касаційне провадження № 61-3951св18); від 20.02.2018 у справі № 640/4439/16-ц (касаційне провадження № 61-4304св18) (Постанова N 61-4304зпв18, 640/4439/16-ц); від 21.02.2018 у справі N 211/1546/16-ц (касаційне провадження N 61-4255св18).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу під час дії в державі особливого періоду, а тому користується пільгами, передбаченими статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частиною третьою статті 119 КЗпП України.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3, 4 пункту 2 Порядку, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до пункту 8 розділу ІV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Отже, згідно зазначених норм середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати, отриманої за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні, на число цих відпрацьованих робочих днів.

Відповідно до довідки про доходи №19 від 11.04.2022 року Філії "Костопілський райавтодор" Дочірнього підприємства "Рівненський автодор", середня заробітна плата працівника ОСОБА_1 за вересень-жовтень 2019 р. складає 275,45 грн. .

З попередження №75 від 02.12.2021 р., вбачається, що позивача ОСОБА_1 , попереджено про майбутьнє звільнення з займаної посади за п.1 ст. 40 КзпП України 11 лютого 2022 року .

Таким чином середній заробіток позивача ОСОБА_1 за час проходження військовї служби, починаючи з 01.12.2020 р. по 11.02.2022 р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Зокрема, за період з 01.12.2020 р. по 11.02.2022 р. було 529 робочих дні, відповідно середня заробітна плата, що підлягає виплаті ОСОБА_1 , становить 275,45 грн. за 529 робочих дні становить 145 713 грн. 05 коп.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час проходження військової служби за період з 01.12.2020 року по 11.02.2022 року в розмірі 145 713 грн. 05 коп.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну до суду, на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 457, грн. 13 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.119 КЗпП України,, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226

ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор" про стягнення середнього заробітку за час проходження військової служби - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор", , код ЄДРПОУ ВП 26206503 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , середній заробіток за час проходження військової служби за період з 01.12.2020 року по 11.02.2022 року в розмірі 145 713 (сто сорок п`ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 05 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор", , код ЄДРПОУ ВП 26206503 на користь держави судовий збір у розмірі 1 457 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) грн. 13 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство "Рівненський автодор" Відкритого акціонерного товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Костопілський райавтодор", 33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2022 року.

СуддяП. В. Олійник