_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5602/22
Провадження № 2-з/947/439/22
УХВАЛА
15.04.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивачки - адвоката Бандиш Г.І. про забезпечення позову, подану по цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, приватний нотаріус Тітаренко Ольга Сергіївна, про визнання розпоряджень нечинними та скасування реєстрації права власності, визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, приватний нотаріус Тітаренко О.С., про визнання розпоряджень нечинними та скасування реєстрації права власності, визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
Одночасно представник позивачки - адвокат Бандиш Г.І. надала до суду заяву про забезпечення позову та просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо майна у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зміна замків; примусове вселення осіб тощо).
При цьому представник позивачки посилається на те, що на момент смерті батька - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_1 ще була неповнолітньою особою, а її матір не мала належних повноважень виступати у якості законного представника своїх дітей. Старша донька померлого ОСОБА_2 , фактично не проживаючі постійно у спірній квартирі, але будучі там зареєстрованою разом зі своїм сином ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_4 , незаконно отримали розпорядження голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 171-01 від 29.03.2019 року за яким ОСОБА_2 визнано наймачем двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито їй особистий рахунок на вказану житлову площу та укладено Договір № 583/20-кв. найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 17.04.2020 року. На підставі вищевказаного розпорядження та договору найму житла відповідачка ОСОБА_2 звернулася до органу приватизації Одеської міської ради та отримала розпорядження №280733 від 24.07.2020 року про передачу у спільну сумісну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та отримала 24.07.2020 року Свідоцтво про право власності на житло. На теперішній час, на підставі вищевказаних документів про власність ОСОБА_2 подано позовну заяву до ОСОБА_1 з вимогою усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення. Справа за вказаною позовною заявою розглядається Київським районним судом м. Одеси. Якщо вказану справу було розглянуто судом раніше ніж позовну заяви ОСОБА_1 за якою оскаржено підстави правомірності отримання її сестрами права власності на квартиру, то вона залишиться без житла разом з мамою та неповнолітнім братом та після виселення вона остаточно втратить право на житло. Враховуючи вищенаведені обставини, вонивимушені звернутись до суду з даною заявою.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд вважає, що заява представника позивача в частині накладення арешту на спірну квартиру, підлягає задоволенню.
В іншій частині заяву слід залишити без задоволення, оскільки представником позивача не конкретизовані особи та/або державні установи, яким слід доручити виконання ухвали в частині заборони вчиняти будь-які дії, крім того накладення арешту і є тимчасовим заходом позбавлення права на відчуження та розпорядження майном.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивачки - адвоката Бандиш Г.І. про забезпечення позову, задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР для виконання, сторонам - для відома.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Огренич І. В.