Справа № 136/157/22
провадження № 2/136/52/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач) з вимогами:

- встановити юридичний факт, що позивач перебувала на утриманні у ОСОБА_2 з липня 1999 року до дня смерті ОСОБА_2 (не менше одного року);

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Правда" згідно сертифікату серії ВН №0254653, що зареєстрований 16.07.1997 за №53 і був виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на певне майно, а саме: право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектара на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Правда". У липні 1999 року стан здоров`я позивача погіршився і вона потребувала стороннього догляду. В свою чергу її баба ОСОБА_2 , піклувалась про неї, а також утримувала її, купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо, оскільки являлася одинокою і власної сім`ї не мала. Після смерті ОСОБА_2 , позивач організувала і оплатила її поховання, а також прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців. Для оформлення спадщини позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт її перебування на утриманні в ОСОБА_2 не менше одного року, а встановити вказаний факт в інший спосіб не представляється за можливе. Іншою перешкодою в оформленні спадщини є відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності документів оформити спадщину є неможливим.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також було витребувано від: Липовецької державної нотаріальної контори та Вінницького обласного нотаріального архіву матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) свідоцтво про смерть (копію актового запису про смерть) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в с. Війтівці, Липовецького р-ну, Вінницької обл.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду.

У судове засідання позивач не з`явилась, однак у позовній заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як зазначено в позові, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 25-26). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації, що була отримана судом із нотаріальних установ спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заведена. Як убачається із довідок виданих Липовецькою міською радою від 27.10.2021 (а.с. 6, 7, 8, 9) позивач ОСОБА_1 являється онукою ОСОБА_3 , перебувала на утриманні баби ОСОБА_3 . У липні 1999 року стан здоров`я позивача погіршився і вона потребувала стороннього догляду. В свою чергу її баба ОСОБА_2 , піклувалась про неї, а також утримувала її, купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо, оскільки являлася одинокою і власної сім`ї не мала. Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців. Згідно виписки Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, на гр. ОСОБА_3 виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), який зареєстровано за №53 від 16.07.1997 у розмірі 4,26 умовних кадастрових гектарів, серія ВН №0254653 згідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №165 від 23.06.1997. Взамін даного сертифіката на право на земельну частку (пай) державний акт на право приватної власності не видавався (а.с. 5). Позивач, будучи спадкоємцем за законом та прийнявши спадщину фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, позбавлена можливості реалізувати такі свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутні документи на підтвердження факту прийняття спадщини, а також втрачено правовстановлюючий документ на майно, що увійшло до складу спадкової маси. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності документів оформити спадщину є неможливим.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

В силу вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 531 ЦК України в ред. 1963 р., котрий діяв на час відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

У п.8. постанови ПВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995, зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) ( 1540-06 ) не менше одного року.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві щодо права на спадкування за законом як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, відповідно до ст.531 ЦК УРСР, спадщину вона прийняла в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, отож вона їй належить.

Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла земельна частка (пай), розміром 4,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала в КСП "Правда" та належала спадкодавцеві на підставі сертифікату серія ВН №0254653, що зареєстрований 16.07.1997 за №53. Факт належності права на земельну частку (пай) спадкодавцеві підтверджено також Випискою Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 20.06.2019 (а.с. 5). Як убачається із матеріалів справи сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0254653, на ім`я ОСОБА_3 втрачено.

За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 19, 23, 7680, 141, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. В.Липківського, буд. 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні у ОСОБА_3 з липня 1999 року до дня смерті ОСОБА_2 (не менше одного року).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Правда" згідно сертифікату серії ВН №0254653, що зареєстрований 16.07.1997 за №53 і був виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО