Номер провадження: 22-ц/813/1827/22
Номер справи місцевого суду: 2-3347/10
Головуючий у першій інстанції Мунтян О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси ухваленого під головуванням судді Мунтян О.О. 08 липня 2010 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту (а.с. 4-6).

В обґрунтування позову ПАТ «УкрСиббанк» посилалось на те, що відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») з одного боку, та відповідачкою по справі ОСОБА_2 , позивач надав, а відповідач ОСОБА_2 прийняла на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 37 548 доларів США строком до 29 жовтня 2014 року. У якості забезпечення виконання позичальником, відповідачкою по справі ОСОБА_2 , своїх зобов`язань по вищеназваному договору про надання споживчого кредиту, між позивачем та співвідповідачем за даним позовом ОСОБА_3 29 жовтня 2007 року було укладено Договір поруки за № 153381, згідно умов якого ОСОБА_3 виступив поручителем щодо зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за Договорами кредиту та поруки від 29.10.2007 року не виконали, а тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму кредитної заборгованості у розмірі 362 119,62 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму державного мита у розмірі 1 700 гривень 00 копійок та суму витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень 00 копійок, а всього суму судових витрат у розмірі 1 820 гривень (а.с. 65-66).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «УкрСиббанк», на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2010 року було залишено без задоволення (а.с. 163-164).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у матеріалах справи відсутні докази надання позивачем коштів у кредит, оформлення банківського рахунку на ім`я апелянта, часткового повернення кредитних коштів та наявності простроченого зобов`язання (а.с. 168-172).

Сторони про розгляд справи на 12 квітня 2022 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились. Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача. Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачкою по справі ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року (а.с. 16-19) строком до 29 жовтня 2014 року.

Згідно п. 1 Договору, Кредитор на положеннях Договору надає Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 37 548 доларів США. Пунктом 1. 4 Договору встановлено, що об`єктом кредитування є кредитні кошти з цільовим призначенням «на придбання транспортного засобу».

Пунктом 1.3.1. Договору встановлені відсотки за користування кредитом у розмірі 12, 5% річних.

Пунктом 4.2. Договору встановлено обов`язок позичальника здійснювати погашення кредиту та процентів кожного місяця у строки та порядку встановленого Графіком.

Пунктом 5. 8. Договору передбачено право Кредитора вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, станом на 03.03.2010 року (а.с. 20-27) у відповідачки ОСОБА_2 , у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань та порушенням умов Договору, виникла заборгованість у загальному розмірі 362 119 гривень 62 копійки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та співвідповідачем за даним позовом ОСОБА_3 29 жовтня 2007 року було укладено Договір Поруки за № 153381 (а.с 30), згідно умов якого ОСОБА_3 виступив перед Кредитором, позивачем по справі, поручителем за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що виникають з Договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 29 жовтня 2007 року, та повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для Позичальника.

Згідно п.1.4. Договору поруки, відповідальність Поручителя та Боржника є солідарною (а.с.30).

22 липня 2009 року Банком надсилались відповідні повідомлення як на адресу основного боржника, ОСОБА_2 , так і на адресу поручителя, ОСОБА_3 , щодо невиконання умов основного зобов`язання, забезпеченого Порукою, які були залишені боржниками без належного реагування (а.с. 31-33).

При цьому, судом першої інстанції не було враховано, що згідно п.12.1 Договору кредиту сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6, 5.8, 5.10, 8.4., 10.2, 10.14 цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку, чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав, на 41 календарний день з дати направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку (а.с.19).

Як вже вказувалось вище, 22 липня 2009 року Банком були направлені відповідні повідомлення про дострокове повернення кредиту на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак, матеріали справи не містять доказів отримання позичальником та поручителем повідомлення (вимоги) від Банку про дострокове повернення кредиту.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що, направивши 22 липня 2009 року вимоги до позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту, банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив кінцевий строк виконання основного зобов`язання, а також втратив право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

У даному випадку, кінцевим строком виконання основного зобов`язання став 41 календарний день з дати направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку - 01 вересня 2009 року.

Відповідно, з цієї дати у Банка припинилось передбачене законом право щодо нарахування процентів та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що Банком було змінено строк виконання зобов`язання з 01 вересня 2009 року, то колегія суддів вважає, що з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню, станом на вказану дату:

- сума заборгованості за основним боргом та простроченим кредитом у розмірі 285 738, 03 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 35 784,35 доларів США;

- сума заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом у розмірі 39 652,53 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 4 962,77 доларів США;

- сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 7 486,68 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 937 доларів США;

- сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6 372,80 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ становило 797,60 доларів США.

Загальна сума заборгованості складає 339 250,04 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ на складало 42 481,72 доларів США, однак, враховуючи, що ПАТ «УкрСиббанк» у позові заявлено про стягнення суми заборгованості у національній валюті України, то сума заборгованості, яку належить стягнути з боржників, становить 339 250,04 гривень.

Одночасно, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи відсутні докази надання позивачем коштів у кредит, оформлення банківського рахунку на ім`я апелянта, часткового повернення кредитних коштів та наявності простроченого зобов`язання

Колегія суддів зазначає, що підтвердженням існування між сторонами кредитних правовідносин є Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року, згідно якого ОСОБА_1 отримала від Банку грошові кошти у розмірі 37 548 доларів США, а також укладений між банком та ОСОБА_3 29 жовтня 2007 року Договір Поруки за № 153381.

Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року не був оскаржений відповідачами, у тому числі з підстави ненадання ПАТ «УкрСиббанк» позичальнику кредитних коштів, та не був визнаний, у передбаченому законом порядку, недійсним.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що умови обох договорів є обов`язковими до виконання сторонами у справі.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2010 року підлягає зміні в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, із постановленням в цій частині судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал».

В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2010 року - змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», ) суму кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 жовтня 2007 року у розмірі 339 250,04 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 квітня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе