Дата документу 19.04.2022
Справа № 501/3730/21
19 квітня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання - Бобракової С.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.12.2018 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі -ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ.135729, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
24.03.2019 в с.Бурлача Балка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_1 », транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак « НОМЕР_2 » та транспортного засобу «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/1131/19 від 22.04.2019 вказана допожньо-транснортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_3 ».
Таким чином, в розумінні ст.ст.993, 1187, 1194 ЦК України у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, розгляд справи просив провести за його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.3 зв.).
Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи (а.с.58), про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.12.2018 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ.135729, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_1 » (а.с.13).
У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
24.03.2019 в с.Бурлача Балка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_1 », транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак « НОМЕР_2 » та транспортного засобу «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/1131/19 від 22.04.2019 вказана допожньо-транснортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Тоуtоа», державний номерний знак « НОМЕР_3 ». ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.12).
На підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За загальним правилом, відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Правила регулювання деліктних зобов`язань (зобов`язання із завдання шкоди) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість особи з вини якої заподіяно шкоду, у передбаченому Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Згідно з п.22.1 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, якщо настав страховий випадок.
Згідно п. «ґ)» п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини ОСОБА_1 , що підтверджується наданими позивачем доказами, і, відповідно, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу), то суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесених судових витрат позивачем було надано суду платіжне доручення (а.с.1), яке підтверджує сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн., і оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений судовий збір.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя