Ухвала

Іменем України

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 211/303/20

провадження № 61-406ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Довгинцівський ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро)).

В обґрунтування скарги зазначала, що на виконанні в Довгинцівському ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 63289503, у межах якого постановою державного виконавця від 23 жовтня 2020 року накладено арешт на належні їй кошти.

26 жовтня 2020 року їй стало відомо про накладення арешту, тому 14 грудня 2020 року вона звернулася із заявою про скасування постанови про арешт майна від 23 жовтня 2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на її рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), як соціальна допомога. Арешт з цього рахунку був знятий.

На початку серпня 2021 року накладено арешт на її рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), який використовується для нарахування соціальних виплат.

16 серпня 2021 року вона звернулася до Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) про зняття арешту з рахунку, але 25 серпня 2021 року їй в усному порядку відмовлено. Тому, вона не має змоги отримати соціальну допомогу та виплати при народженні дитини як малозабезпечена сім`я та одинока мати, які являються єдиним джерелом її існування та існування її дітей.

Посилаючись на те, що накладення арешту порушує її конституційні права на отримання державної допомоги, яка є єдиним джерелом її доходів, просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з коштів, які визначені як державна допомога, та скасувати постанову державного виконавця Чуманової Н. О. про арешт її майна боржника від 23 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні № 63289503 в частині накладення арешту на грошові кошти, які виплачуються їй як одинокій матері, при народженні дитини та малозабезпеченій сім`ї.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що АТ «Райффайзен Банк Аваль», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти, постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржниці на рахунку ОСОБА_1 виконало, а про те, чи отримує ОСОБА_1 на вказаний рахунок допомогу як одинока мати, чи як малозабезпечена родина, чи обидві допомоги на один рахунок, з огляду на отримання нею вказаних видів допомоги раніше в АТ КБ «ПриватБанк», суду не відомо, у зв`язку з чим дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника при здійсненні виконавчого провадження не суперечать вимогам законодавства.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро)Чуманової Н. О. щодо незняття арешту з коштів, які визначені, як державна допомога, отримувачем яких є боржниця ОСОБА_1 , який був накладений постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 23 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні № 6389503.

Скасовано постанову державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 23 жовтня 2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок боржниці - ОСОБА_1 IBAN № НОМЕР_1 (СКР № НОМЕР_2 ), що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», як соціальна допомога (державна допомога, як одинокій матері, при народженні дитини та малозабезпеченій сім`ї).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що державний виконавець не прийняв постанову про зняття арешту із рахунку боржниці, та на даний час остання позбавлена можливості будь-яким іншим способом, окрім як звернення до суду зі скаргою, захистити свої права на отримання соціальних виплат, як засобу до існування малолітніх дітей, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

06 січня 2022 року (через систему «Електронний суд») Довгинцівський ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: запропоновано доплатити судовий збір за подання касаційної скарги; надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів; уточнити вимоги касаційної скарги (клопотання) з урахуванням статті 409 ЦПК України.

07 лютого 2022 року (через систему «Електронний суд») від Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: копія платіжного доручення про сплату судового збору; уточнена редакція касаційної скарги із повним найменуванням та ім`ям інших учасників справи, їх місцезнаходженням та місцем проживання; докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів.

Отже, недоліки касаційної скарги усунуто.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що при відкритті провадження виконавець має право накласти арешт на будь-які кошти, а банк самостійно виконує відповідну постанову та в разі знаходження на рахунку, на який заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити про це виконавця, що є підставою для зняття арешту. Від АТ «Райффайзен Банк Аваль» такі відомості не надходили, а тому відсутні підстави для зняття арешту.

Розглянувши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судами встановлено, що на виконанні в Довгинцівському ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 63289503 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» боргу у розмірі 4 673,62 грн.

У межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23 жовтня 2020 року накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_1 .

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIIІ) визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 56 Закону № 1404-VIIІ» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIIІ).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIIІ забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону № 1404-VIIІ встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIIІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIIІ.

Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIIІ).

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Таким чином, на кошти, які виплачуються ОСОБА_1 . Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, як державна соціальна допомога одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям, не може бути звернено стягнення.

Оскільки, гарантії, визначені частиною 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження», поширюються на кошти, які надходять на рахунок боржниці ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк Аваль», державний виконавець Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) після отримання виписки з банківського рахунку щодо цільового призначення коштів та відповідної заяви ОСОБА_1 був зобов`язаний, керуючись положеннями частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», зняти арешт з коштів з рахунку боржниці, чого ним зроблено не було.

Доводи касаційної скарги про те, що банківською установою не повідомлено державного виконавця про цільове призначення коштів на рахунку боржниці, що унеможливило зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 , Верховний Суд оцінює критично, оскільки за приписами статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» надходження інформації від банківської установи є неєдиною підставою для зняття арешту з коштів.

Виконавець не повинен чекати повідомлення банківської установи, а за наявною у нього документально підтвердженою інформацією про цільове призначення грошових коштів зобов`язаний вчиняти дії, передбачені законом, щодо знаття арешту із рахунку боржника.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 повідомляла державного виконавця про те, що її рахунок, відкритий в AT «Райффайзен Банк Аваль», призначений для виплати допомоги від Управління соціального захисту населення.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З урахуванням того, що державний виконавець не вчинив дії, передбачені законом, щодо зняття арешту із рахунку боржниці, на який надходять соціальна допомога та виплати при народженні дитини як малозабезпеченій сім`ї та одинокій матері, та остання позбавлена можливості захистити свої права на отримання зазначених виплат, як засобу для існування, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав скасування постанови державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 23 жовтня 2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на її рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду та зводяться до неправильного тлумачення заявником положень частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIIІ.

Враховуючи, що постанова апеляційного суду прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, отже касаційна скарга є необґрунтованою, відповідно, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний