Справа № 180/327/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 квітня 2022 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі - Котовій Н.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/327/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
15 лютого 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 03 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
За рішенням Марганецького міського суд Дніпропетровської області з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на користь матері на його утримання до досягнення ним повноліття.
З 01 вересня 2021 року він навчається у Державному закладі "Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського" за спеціальністю "культурологія", на контрактній основі. Термін закінчення навчання - 30 червня 2025 року.
Після досягнення повноліття та продовження навчання, він перебуває на утримання своєї матері - ОСОБА_1 . Його батько - ОСОБА_2 добровільно матеріальну допомогу на його утримання на час навчання не надає, хоча має можливість таку надавати, до закінчення ним навчання. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його ОСОБА_1 користь аліменти на його утримання у зв`язку з навчанням, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою від 11 березня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні у повному обсязі наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. заяв чи клопотань від нього також не надходило.
У позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої сектором реєстрації та обліку громадян відділу "Центр надання адміністративних послуг" Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 21.02.2022 року, надати інформацію щодо місця реєстрації в місті Марганець ОСОБА_2 , неможливо, у зв`язку з відсутністю відомостей у реєстрі територіальної громади.
Останнім відомим місцем реєстрації відповідача є - АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_2 , 08 липня 1998 року Марганецьким МВУМВС України в Дніпропетровській області, наявної в матеріалах справи ( а.с. 14).
У зв`язку з чим відповідач був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковані: 06.04.2022 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Марганець, Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 . ( а.с. 3 ).
Його батьками є: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 03 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 374 ( а.с. 5).
Як зазначає позивач у позові, що з відповідача за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області стягувалися аліменти на користь матері на його утримання до досягнення ним повноліття.
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття.
На даний час ОСОБА_1 , навчається на першому курсі Державного закладу "південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського, за спеціальністю "культурологія, форма навчання денна, що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 11 лютого 2022 року №20/21/22. Через навчання позивач не має змоги працювати, інших доходів не отримує. Знаходиться на утриманні своєї матері, яка в силу своїх можливостей надає йому матеріальну допомогу, проте мати не в змозі самостійно забезпечити всі його потреби.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, добровільно не надає, хоча має можливість таку надавати, оскільки є працездатною особою, інших утриманців не має.
Позивач ОСОБА_1 продовжує навчання, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги свого батька.
У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.
Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків.
Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, враховуючи матеріальний стан позивача, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, даних про наявність інших утриманців ним не надано, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на його утримання, на його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 лютого 2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, щомісячно.
Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок..
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259, 263-265,268,273, 274-277,280-283,289, 354-355,430 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Пахутинці Хмельницької області (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ), останнім відомим місцем реєстрації якого є: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровська область, (паспорт № НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на його утримання, на час його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 лютого 2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Пахутинці Хмельницької області (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ), останнім відомим місцем реєстрації якого є : АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула