Дата документу 14.04.2022 Справа № 553/3217/21
Провадження № 2/554/535/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Орлова Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним,в якому просив визнати кредитний договір №8695933 від 10.09.2021 року, укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , недійсним.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 10.09.2021 року між позивачем та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений договір про надання споживчого кредиту №8695933, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 10000 гривень. Вважає, що при укладенні кредитного договору були порушені вимоги чинного законодавства України, та його права, як споживача на ринку фінансових послуг, дане порушення здійснене з боку відповідача.

Відповідно до аналізу положень кредитного договору №8695933, вбачається невідповідність даного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується наявним порушенням в договорі принципу рівності сторін та наявністю умов, які є несправедливими по відношенню до позивача як споживача. Даний факт порушує права позивача як споживача при користуванні послугами відповідача. В договорі існує суттєвий дисбаланс в правах і обов`язках між сторонами на користь відповідача. Зазначає, що підготовка редакції даного кредитного договору здійснювалась виключно відповідачем, без залучення до цього процесу позивача. Крім того, умови даного кредитного договору запропоновані в односторонньому порядку без можливості внесення позивачем своїх зауважень. Редакція даного кредитного договору була надана позивачу в день укладання угоди, що унеможливлювало здійснення позивачем ґрунтовного вивчення договору, крім того треба взяти до уваги відсутність у позивача спеціальних знань для здійснення умов кредитного договору.

В кредитному договорі містяться умови, які регулюють внесення змін (доповнень) та розірвання договору, лише в односторонньому порядку, і лише в інтересах та з боку фінансової установи. Договір взагалі не містить порядку зміни договору, який враховував би інтереси споживача (позичальника), взагалі не містить умови про порядок припинення договору, а це є суттєвими умовами, то договір в цілому суперечить п.8 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

ОСОБА_1 не було докладно повідомлено про кредитні умови щодо орієнтовної сукупності вартості кредиту як в процентному значенні, так і в грошовому виразі; не надано перелік витрат, пов`язаних, зокрема, з обслуговуванням кредиту, витрат на страхування; не надано варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Тобто, не було надано істотної інформації про кредитні умови. Вважає, що викладені обставини свідчать про використання відповідачем нечесної підприємницької практики шляхом ненадання у спосіб, визначений Законом України «Про захист прав споживачів», інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору, а тому спірний правочин є недійсним згідно з ч.6 ст.19.

Вимога про нарахування та сплату неустойки за спірним правочином є завищеною, суперечить принципам розумності та добросовісності та становить несправедливо непомірний тягар для споживача.

Наявні достатні підстави для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору №8695933 від 10.09.2021 року, оскільки відповідач не обмежений жодними умовами цього договору від застосування відсотків у максимальному розмірі від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення, тобто перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною.

Позивачем до відкриття провадження у справі подано до суду 29.11.2021 року клопотання про витребування у відповідача доказів, зупинення нарахування відсотків, зобов`язання відповідача на час судового розгляду справи припинити взаємодію з третіми особами.

Ухвалою суду від 14.04.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 10.09.2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №8695933, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності та платності, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Оскільки, позивач не виконав основні умови кредитного договору, а саме умови щодо повернення відповідачеві суми кредиту та сплати відсотків за даним кредитним договором, тому 28.01.2022 року, скориставшись своїм правом передбаченим чинним законодавством України та умовами кредитного договору, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» переуступило право вимоги, а саме кредитний договір №8695933 від 10.09.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» згідно договору про відступлення права вимоги. Виходячи із загальних правил та положень ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. У разі переуступлення права вимоги за договором факторингу, новому кредитору передаються всі документи на підтвердження зобов`язань позичальника, в тому числі примірник кредитного договору. Таким чином, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» є неналежним відповідачем по справі, через те, що уже не є стороною оскаржуваного договору, оскільки договір відступлено ТОВ «Вердикт Капітал».

Крім того, оспорюваний договір укладений в електронній формі, кредит був наданий позичальнику виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач не надав повної інформації щодо умов договору є необґрунтованими. З підписанням кредитного договору позивач засвідчив згоду з усіма умовами, викладеними в кредитному договорі. У зв`язку з чим посилання позивача на порушення вимог законодавства при укладенні оспорюваного договору є необґрунтованими, безпідставними. Позивачем не наведено належних та допустимих підстав та не надано доказів того, що з боку відповідача були порушення вимог законодавства. Підписанням оспорюваного кредитного договору позичальник погодився, що він до його підписання ознайомився з усіма умовами, на яких відповідач здійснює кредитування, та загальною сукупною вартістю всіх витрат, пов`язаних з отриманням та поверненням кредиту, а також свідомо обрав умови кредитування, викладені у цьому договорі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у відзиві просив про розгляд справи у його відсутність.

Згідно норми ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно позову, 10.09.2021 року між позивачем та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений договір про надання споживчого кредиту №8695933, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 10000 гривень .

29.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (кредитор) було укладено договір № 29/11-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (а.с.54-61).

Відповідно до умов укладеного договору, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (Додаток №1 до Договору), укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

У відповідності до реєстру боржників від 28.01.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з одного боку, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» з іншого боку на виконання договору № 29/11-1 від 29.11.2021 року підписали реєстр боржників про відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, у тому числі відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №8695933 від 10.09.2021 року (а.с.68-69).

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, між відповідачем на Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить таке право, вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України(2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.).

Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Таким чином, позивач пред`явив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту №8695933 від 10.09.2021 року недійсним, за договором № 29/11-1 про відступлення права вимоги, укладеним між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до останнього перейшли права первісного кредитора у спірному зобов`язанні. За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» не є належним відповідачем у справі. Позивач клопотань про залучення до участі у справі як співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» або заміну неналежного відповідача не заявляв.

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.215,526,530,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», місцезнаходження: 01135, м.Київ, вул.Жилянська,101, оф.601, .

Суддя: А.М.Чуванова