Номер провадження: 22-ц/813/5982/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року у складі судді Чернявської Л.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство "СК "АРКС" звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 104 716, 98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.03.2018 року ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (нове найменування з 20.06.2019 року ПАТ "Страхова компанія "АРКС") та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту N78101Га/05АВ, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz S500, д.н.з. НОМЕР_1 . 30 серпня 2018 року о 17:00 в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 140/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz S500, яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала водій ОСОБА_1 (власник автомобіля - ОСОБА_1 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz S500. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту NАХА2409182 від 17.09.2018 року та умов договору страхування N78101Га/05АВ від 26.03.2018 року, розмір страхового відшкодування склав 104 716, 98 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО відповідно до платіжного доручення N496447 від 18.09.2018 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Lexus, застраховано не було, у зв`язку з чим до позивача перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Mercedes-Benz S500.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2020 року цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси за територіальною підсудністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" суму відшкодування в розмірі 104 716, 98 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2021 року залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не знала про існування до неї будь-яких претензій з боку позивача з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про дату, час та місце розгляду справи судом не повідомлялася. Апелянт зазначила, що фактичний розгляд справи без її належного сповіщення є порушенням норм процесуального права. Скаржник також послалася на те, що судом безпідставно, за відсутності належних доказів (первинних квитанцій, накладних, чеків, тощо), зокрема, щодо вартості запчастин та виконаних ремонтних робіт, визначено суму відшкодування у розмірі 104 716,98 грн., що за відсутності заперечення сторони відповідача щодо зазначеного розміру відшкодування, призвело до ухвалення судом передчасного, помилкового та неналежно вмотивованого рішення. Посилання на те, що судом при винесенні заочного рішення були дослідженні розрахунки суми страхового відшкодування, а саме страховий акт, умови договору страхування, рахунок, не може бути достатнім для визначення суми з відшкодування майнової шкоди та підміняти необхідність дослідження первинних бухгалтерських документів, зокрема квитанцій, накладних, чеків, саме на підставі яких й визначається фактична сума вартості автозапчастин та робіт, необхідних для їх заміни.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 березня 2018 року між АТ "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" N7801Га/05АВ, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Mercedes-Benz S500, д.н.з. НОМЕР_1 .

30 серпня 2018 року о 17:00 в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога 140/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz S500, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , який є його власником та автомобіля Lexus, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала водій ОСОБА_1 власник автомобіля, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Mercedes-Benz S500, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2018 року у справі N520/13636/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту NАХА2409182 від 17.09.2018 року розмір страхового відшкодування склав 104 716, 98 гривень.

На підставі рахунку від 10.09.2018 року виданого філією "Автомобільний дім Одеса" ПРАТ "Одеса-Авто", ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" сплатило страхове відшкодування в розмірі 104 716,98 грн. та згідно з платіжним дорученням N496 447 від 18.09.2018 року АТ "СК "АХА Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування згідно акту N АХА2409182 на користь філії "Автомобільний дім Одеса" ПРАТ "Одеса-Авто".

Згідно витягу із статуту ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" товариство є правонаступником за всім майном, правами та обов`язками ПрАТ "СК "АХА Страхування".

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП не була застрахована.

15.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією вих. N 6437 щодо добровільної сплати страхового відшкодуванням, проте претензія залишилася без належного реагування з боку відповідача.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Разом з тим, частиною 5 статті 1187 ЦК України закріплено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Тлумачення частини другої статті 1187 ЦК України свідчить про те, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Встановлено, що 30 серпня 2018 року з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортний зaciб Mercedes-Benz S500, яким керував водій ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

Вбачається, що ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (нині ПАТ "Страхова компанія "АРКС") здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 у розмірі 104 716, 98 грн.

Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування, страховим актом N АХА2409182 від 17.09.2018, рахунком N від 10.09.2018, виданим філією "Автомобільний дім Одеса" ПРАТ "Одеса-Авто".

Як слідує з рахунку від 10.09.2018 загальна вартість замовлених та виконаних робіт, з урахуванням кількості часу становила 11 679,6 грн.; загальна вартість запчастин з урахуванням знижки становила 75 584,55 грн., отже з урахуванням 20% ПДВ загальний розмір завданої відповідачу шкоди становить 104 716, 98 грн.

Відповідачем вказані докази не спростовані, інший розмір шкоди відповідачем не доведено, що є її процесуальним обов`язком, а тому доводи апеляційної скарги про недоведеність розміру шкоди є необґрунтованими.

З урахуванням положень ст. 1192 ЦК України та ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту автомобіля, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2018 ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначалася нею та зафіксована у протоколі, складеному на місці ДТП ( АДРЕСА_1 ), надсилало претензію щодо відшкодування шкоди на суму 104 716, 98 грн. При цьому відомості про інше місце проживання відповідач на час складання документів про правопорушення не надавала, відповіді на претензію позивача не надсилала.

При цьому слід зауважити, що після встановлення вини особи у вчиненні ДТП, остання повинна розуміти наслідки заподіяння нею матеріальної шкоди майну.

Отже, доводи апелянта про необізнаність існування до неї будь-яких претензій з боку позивача з приводу відшкодування шкоди є неспроможними та не звільняють останню від відповідальності за завдану шкоду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції порушив її право на участь у розгляді справи, є безпідставними.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 128, 187 ЦПК України за місцем реєстрації ОСОБА_1 повідомляв відповідача про розгляд справи, проте повідомлення повертались до суду без вручення з зазначенням "адресат відсутній за вказаною адресою", що не може слугувати підставою для скасування ухваленого по справі рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: