Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Радь Іван Іванович, до ОСОБА_2 про позбавлення права користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Радь І.І., звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення права користування квартирою.

Позов мотивовано тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 105933102 від 01.12.2017 ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11.02.2019 за попередньою згодою позивача між ОСОБА_3 (орендар), з однієї сторони, та громадянином Білорусі ОСОБА_2 (суборендар) було укладено договір суборенди.

Як зазначає представник позивача, згідно з п. п. 1.1, 1.2 договору орендар передав у тимчасове оплатне користування, а суборендар прийняв та зобов`язується використовувати житлове приміщення - квартиру загальною площею 50,2 кв.м., в АДРЕСА_1 (приміщення належить власнику згідно з витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно за № 105933102 від 01.12.2017) і надається орендарю під використання за призначенням, на умовах, зазначених в даному договорі. Суборендар використовує житлове приміщення для проживання.

Згідно з довідкою про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.08.2021 № 4487/18-21, виданою відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідно до картотеки реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 03.08.2021 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наголошує, що починаючи із січня 2020 року ОСОБА_2 хоч і зареєстрований, але фактично у вказаній квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає, орендні платежі не сплачує. Крім того, у квартирі відсутні будь-які особисті речі ОСОБА_2 . Станом на даний момент місце перебування відповідача невідоме, спроби здійснити зв`язок із останнім з метою встановлення його місця перебування та з`ясування причин невиконання договірних відносин виявилися безрезультатними.

Враховуючи вказане, вважає, що ОСОБА_2 не має права користуватися квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., у зв`язку із чим підлягає зняттю із реєстрації місця проживання.

Звертає увагу на те, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача як власника нерухомого майна, а саме позбавляє права на розпорядження даним майном.

На підставі наведеного, представник позивача просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за даною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, виклик відповідача ОСОБА_2 здійснити в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача - адвокат Радь І.І. подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без участі позивача за наявними матеріалами справи, зазначивши, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є в цілому власником нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 50,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 105933102 від 01.12.2017.

11.02.2019 між ОСОБА_3 (орендар) та громадянином Білорусі ОСОБА_2 (суборендар) укладено договір суборенди, у відповідності до умов якого орендар передав у тимчасове оплатне користування, а суборендар прийняв та зобов`язується використовувати житлове приміщення - квартиру загальною площею 50,2 кв.м., в АДРЕСА_1 (приміщення належить власнику згідно з витягом з Реєстру речових прав на нерухоме майно за № 105933102 від 01.12.2017) і надається орендарю під використання за призначенням, на умовах, зазначених в даному договорі. Суборендар використовує житлове приміщення для проживання.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим у квартирі за вищевказаною адресою, що стверджується довідками, виданими відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 30.09.2021 № 2015/18-06 і відділом обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 30.09.2021 № 38/9651.

Відповідно до довідки голови обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив «Мальовничий куточок» від 20.12.2021 № 20/12/21-7.02 за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не проживає з 01.05.2021 по теперішній час.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 71 ЖК України визначено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Як встановлено судом, реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу, є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача.

Беручи до уваги наведені обставин, оскільки відповідач не є членами сім`ї позивача та співвласником квартири, у належній позивачу квартирі не проживає з 01.05.2021 та правових підстав для користування цим майном немає, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 908 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 142, 206, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Радь Іван Іванович, до ОСОБА_2 про позбавлення права користування квартирою - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплаченого судового збору

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2022 року.

Головуюча А.І. Сарай