Справа № 724/688/22
Провадження № 2-з/724/10/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Єфтеньєв О.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

18.04.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача зазначає, що позивач та відповідач 15 січня 1999 року зареєстрували шлюб. Починаючи з 2000 року подружжя почало проживати та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 в будинку який на той час належав брату відповідачки. 06 квітня 2005 року житловий будинок, який знаходиться за вище вказаною адресою брат відповідача ОСОБА_4 подарував відповідачу ОСОБА_5 , житловий будинок на той час складався з житловою площею 32,00 кв.м. та його загальна вартість становила 25 861 грн. Однак за час перебуває у шлюбу спільними зусиллями позивач та відповідач спірний житловий будинок значно збільшили у вартості, як результат трудових та грошових витрат. Таким чином згідно з висновку експертів від 31.03.2022 року за результатом проведеної експертизи та в результаті проведених робіт було добудовано житлові кімнати в результаті чого житловий будинок значно збільшився у своїй площі та на разі становить 101,92 кв.м., та його вартість становить 916 924,70 грн.

Представник позивача вказує, що відповідач неодноразово наголошувала позивачу, що відразу як розлучиться з ним вижене його з дому так як не вважає, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та позивач не може на нього претендувати. Таким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, адже відповідач у будь-який час може відчужити належний їй на праві власності будинок включно з будівельним матеріалами, які були використанні в процесі будівельних робіт.

Представник позивача вважає, що в даному випадку є за доцільним застосувати забезпечення позову та накласти арешту на житловий будинок за вище вказаною адресою, оскільки він є спільною сумісною власністю подружжя. Даний вид забезпечення є доцільним та не завдасть шкоди сторонам в тому числі відповідачу, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження, при цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна та в разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Враховуючи вище викидане представник позивача просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладання арешту на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, заборонивши при цьому вчиняти дії щодо відчуження майна.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області 15 квітня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.04.2005 року № 6976708 в якому зазначено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/1 частки належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору дарування серія ВСА № 973244 від 06.04.2005 року.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Цивільно-процесуальним кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження, в тому числі і без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що суд має пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 151 та ст. 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Обраний позивачем захід забезпечення позову про заборону вчиняти дії, а саме відчужувати нерухоме майно співвідносяться з предметом позову, а, отже, існує конкретний зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позову.

У даному випадку судом також досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову як вірогідність того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому суд вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме, вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, а саме житлового будинку з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_6 , є виправданим заходом, який забезпечить можливість як розгляду цієї справи, так і реального виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, а також унеможливить додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення нової реєстраційної дії та відчуження житлового будинку на користь третіх осіб, який у свою чергу унеможливить виконання рішення суду і захист прав та інтересів у разі задоволення позову.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони вчиняти дії щодо відчуження майна не призведе до обмеження права володіння та користування відповідача зазначеним майном, за якою зареєстрований будинок, а лише тимчасово унеможливить відчужувати його до вирішення спору в суді.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, а саме житлового будинку з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_6 .

Щодо вжиття заходів про забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_6 суд вважає, що в цій частині слід відмовити, оскільки вжиття судом заходів по забезпеченню позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна є належним та допустимим заходом забезпечення позову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України та достатнім для унеможливлення вчинення відповідачем відчуження житлового будинку на користь третіх осіб, що у свою чергу могло б унеможливити виконання рішення суду.

Отже, відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, таким чином суд вважає, що заяву слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, а саме житлового будинку з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_6 реєстраційний номер у реєстрі речових прав на нерухоме майно 6976708.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію цієї ухвали направити представнику позивача ОСОБА_1 .

Копію ухвали для негайного виконання надіслати до Хотинського відділу Державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) (адреса: 60000, Чернівецька область, м. Хотин. вул. Свято-Покровська, буд. 60).

Після виконання, копію ухвали та заяви про забезпечення позову надіслати ОСОБА_3 (місце реєстрації місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19.04.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв