ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/113/22 Справа № 176/1506/21 Категорія 30 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційними скаргамиОСОБА_1 , державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (на далі ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») працюючи на посаді підземного стовбурового з повним робочим днем на підземних роботах в особливо шкідливих умовах праці. За час роботи на підприємстві отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 10 березня 2021 року йому було встановлено 50% втрати працездатності за професійним захворюванням, вказано про потребу амбулаторного та стаціонарного лікування. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, йому спричинено моральну шкоду, яку просив стягнути з відповідача на його користь у розмірі 300 000 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , у відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням грошові кошти у розмірі 156 000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок не створення відповідачем належних та безпечних умов праці ОСОБА_1 отримав професійне захворювання, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, та її розмір 156 000 грн., суд визначив з урахуванням характеру та тривалості душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрати 50% професійної працездатності та наявності 3 групи інвалідності, характеру професійних захворювань та їх наслідків для здоров`я позивача, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулися з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на його користь, просить збільшити її розмір, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача з урахуванням ступеня вини відповідача.

В апеляційній скарзі ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ставить питання про скасування рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить зменшити її розмір до 50 000 грн. Вважає, що розмір моральної шкоди, визначений судом є завищений, не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували завдані позивачу страждання та призведе до його збагачення. Зазначає, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» віднесено до переліку об`єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому запровадження заходів процесуального примусу у вигляді стягнення моральної шкоди з підприємства призведе до тривалого блокування рахунків.

ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» в період з02 вересня 2002 року по 03 липня 2003 року на посаді гірничоробочого по четвертому розряду, з 03 липня 2003 року по 12 жовтня 2020 року на посаді стовбурового по четвертому розряду (а.с.8-9).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25 лютого 2021 року професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи (18 років) в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість роботи технологічного обладнання, механізмів, що призводить до перевищення ГДР фізичного навантаження, шуму при виконанні професійних обов`язків. Незабезпечення з боку ДЗ «СМСЧ №19» МОЗ України» та КНП «Поліклінічне об`єднання» Міської ради м. Кропивницького» своєчасного виявлення ранніх гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК» (а.с.10-13).

Згідно з п.14 акту Форми П-4 ОСОБА_1 встановлений діагноз: «радикулопатія попереко-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня); нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання визначені як професійні.

Відповідно до п.18 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є: рівень фізичного перевантаження, а саме час перебування в незручній робочій позі складає до 26,9% при нормі до 25%, кількість вимушених (більше 30%) нахилів корпусу за зміну становить до 178 -156 при нормі 51-100 відносяться до III класу І ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженість трудового процесу.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №085407 від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 50% з 10 березня 2021 року (а.с.14).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №574135 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 10 березня 2021 року через професійне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2022 року (а.с.15).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання №301 від 09 лютого 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 має професійне захворювання з 09 лютого 2021 року. Протипоказана робота в умовах тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, підвищеного рівня шуму, пилу (16-17).

У зв`язку з вказаним професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності та придбання інвалідності у відносно молодому віці систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є значними та незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до положень ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положеннями ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п. 13 зазначеної постанови судам роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Ст. 1168 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку з втратою ним професійної працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, та вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено, що завдає йому фізичного болю та душевних страждань, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 237-1 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Також обґрунтованим є висновок суду, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала.

Доводи апеляційної скарги ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про те, що у отриманні професійного захворювання не можна виключати і вину самого позивача не заслуговують на увагу, оскільки відповідач зобов`язаний забезпечити працівника належними умовами праці, і вина працівника в даному випадку не може бути покладена на останнього.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» віднесено до переліку об`єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому запровадження заходів процесуального примусу у вигляді стягнення моральної шкоди з підприємства, призведе до тривалого блокування рахунків, не дають підстав для висновку, що рішення суду ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди з визначеною судом сумою до відшкодування, однак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із залишенням судом першої інстанції поза увагою змін до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 156 000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»- задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року - змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином.

Стягнути з державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 156 000 грн. з урахуванням податків з доходів фізичних осіб.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова