ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2388/22 Справа № 179/1574/20 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Пищиди М.М.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС" на додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС", треті особи - відділ державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, державний реєстратор Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Марина Андріївна, про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "АГРОАЛЬЯНС", треті особи - відділ державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, державний реєстратор Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А., про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року позов задоволено.

13 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат, в якій просила ухвалити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат в розмірі 8 000 грн., які були понесені нею на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Додатковим рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року заяву задоволено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, відповідач ТОВ "АГРОАЛЬЯНС" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати, в задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно зазначено номер цивільної справи, їх не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, позов не отримував, що унеможливило їх брати участь в судових засіданнях. Вказує, що адвокат Салтисюк Ю.В., що діяв в інтересах позивача, під час розгляду справи, до закінчення судових дебатів, з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не звертався.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "АГРОАЛЬЯНС", треті особи - відділ державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, державний реєстратор Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А., про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (а.с.5-24).

Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, позивач зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із судового збору в розмірі 3 363,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. (а.с.10).

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року позов задоволено (а.с.145-150).

13 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат, в якій просила ухвалити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат в розмірі 8 000 грн., які були понесені нею на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Додатковим рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року заяву задоволено (а.с.156-159).

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу були надані суду у встановлений статтею 141 ЦПК України строк, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, з урахуванням критерію розумності їх розміру, беручи до уваги конкретні обставини справи, зокрема кількість судових засідань, складність справи, обсяг підготовлених представником позивача документів, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згдно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст.901 ЦК України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 28 грудня 2020 року (справа №640/18402/19) зазначив, що у разі встановлення розміру гонорару адвоката сторонами договору у фіксованому розмірі, він не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним та підлягає стягненню.??

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, представництво інтересів позивача ОСОБА_2 в рамках дійсної справи здійснювалося адвокатом Салтисюком Ю.С., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1040008 від 17 жовтня 2020 року (а.с.24).

11 жовтня 2020 року між адвокатом Салтисюком Ю.С. та Пехотською Ю.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.153).

Розділ 4 договору регулює умови щодо гонорару адвоката за надану роботу.

Так, пунктом 4.1. розділу встановлено, що на визначення гонорару адвоката впливають строки та результати вирішених спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Пунктом 4.2. встановлено, що сторони погодили, що розмір гонорару адвоката буде встановлено додатковою угодою до даного договору, за результатам надання послуг.

Згідно довіреності від 23 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважено ОСОБА_3 бути її представником з будь-яких питань та у відносинах з будь-якими юридичними та/або фізичними особами, в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях. Уповноважено вести справи у суді з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу. Наділено правом підписання та подання від імені ОСОБА_2 в її інтересах усі необхідні документи (а.с.156).

10 вересня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2020 року, згідно якої вбачається, що сторони на виконання пункту 4 договору, погодили, що розмір гонорару адвоката, за результатами надання послуг в межах цивільної справи №179/1574/20/, що розглянута Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, становить фіксований розмір 8 000 грн. (пункт 1 угоди) (а.с.154).

Пунктом 2 додаткової угоди вбачається, що адвокат підтверджує, що в момент підписання даної додаткової угоди на його користь клієнтом передано грошові кошти в сумі 8 000 грн.

Сторони погодили, що сплатою гонорару в розмірі 8 000 грн., клієнт здійснив повний розрахунок з адвокатом за надання правничої допомоги в межах цивільної справи №179/1574/20, за представництво клієнта в суді першої інстанції.

Згідно опису наданих послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, в межах цивільної справи №179/1574/20 вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги із визначеним проміжком часу, а саме: зустріч з клієнтом, детальне з`ясування обставин справи, надання усної консультації 1 година, правовий аналіз наданих клієнтом документів 2 години, пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних питаннях сукупно 2 години, підготовка позовної заяви 2 години, підготовка клопотання про витребування доказів 30 хвилин, ознайомлення з матеріалами цивільної справи, правова оцінка доказів наявних в ній 1 година, підготовка пояснення по цивільній справі сукупно 45 хвилин, підготовка заяви про призначення почеркознавчої експертизи 1 година, підготовка клопотання про долучення доказів 30 хвилин, участь в судових засідання сукупно 1 година, сукупність вказаних послуг складає 8 000 грн. (а.с.157).

Згідно акту про прийняття-передачі наданих послуг від 10 вересня 2021 року вбачається, що сторони склали акт про те, що адвокат з 11 жовтня 2020 року по 08 вересня 2021 року надав клієнту юридичні послуги в межах цивільного спору про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, в межах цивільної справи №179/1574/21, що розглядалася Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, відповідно до договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2020 року, а клієнт прийняв надані послуги (пункт 1 акту) (а.с.155).

Вартість послуг становить 8 000 грн., які клієнтом сплачено на користь адвоката 10 вересня 2021 року.

Адвокатом Салтисюком Ю.В. складено довідку, якою підтверджено факт отримання коштів від позивача ОСОБА_2 (а.с.159).

Колегія суддів з огляду на аналіз вищевказаного законодавства вважає за необхідне ще раз наголосити, що розмір гонорару визначений у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу наданої адвокатом правової допомоги та витраченого ним часу, тобто являється визначеним та кінцевим.

За змістом п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Таким чином, зважаючи, що в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 11 жовтня 2020 року, а також додаткова угода №1 до нього від 10 вересня 2021 року, якою визначено розмір гонорару адвоката, а також враховуючи наявні в матеріалах справи опис виконаних робіт та акт прийому-передачі виконаних робіт та довідку про фактичну оплату послуг адвоката клієнтом, колегія суддів вважає правильним висновок суду про надання позивачем доказів фактичного отримання ним послуг з правничої допомоги.

Щодо доводу апеляційної скарги про пропуск позивачем строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частина восьма статті 141 ЦПК України чітко встановлює, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Так з матеріалів справи вбачається, що заочне рішення по суті справи ухвалено судом першої інстанції 08 вересня 2021 року. Із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу позивач звернулася 13 вересня 2021 року, тобто у межах п`ятиденного строку на подання доказів розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи.

Крім того, згідно позову ОСОБА_2 вбачається, що остання заявляла про понесення нею витрат на правничу допомогу та їх приблизний розмір, просила стягнути їх на власну користь.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку на подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, так і заявлення про можливість їх понесення.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення з підстав неповідомлення відповідача про час та місце розгляду заяви позивача, зважаючи на те, що явка сторін під час розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення не є обов`язковою.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Пищида М.М.