Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2022 Справа №607/1922/22

провадження 2/607/1665/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Крупи О.А.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Грицак А.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02.02.2022 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2021. За час перебування у шлюбі в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає є нею, а відповідач матеріально не підтримує позивача з донькою та жодної фінансової допомоги не надає. Оскільки вона перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та займається вихованням доньки, а з доходів отримує лише соціальні виплати на дитину в розмірі 860 грн., відтак, не має змоги забезпечувати матеріальні потреби доньки самостійно. Позивач також вказує, що на даний час донька вже влаштована в дошкільний навчальний заклад в м. Тернополі, де зможе отримати належний рівень розвитку, соціальну адаптацію, навчання. Разом з тим, позивач була вимушена переїхати із квартири придбаної під час шлюбу у м. Тернополі в с. Бариш Чортківського району, у зв`язку із систематичним вчиненням відповідачем домашнього насильства стосовно неї. У зв`язку з цим позивач має намір винаймати квартиру у м. Тернопіль, орендна плата якої потребує додаткових коштів. При цьому звертає увагу, що проживати у квартирі з відповідачем в м. Тернополі позивач не може, так як не хоче, щоб малолітня донька проживала у стресовому стані та була свідком постійного домашнього насильства.

З огляду на вищенаведене та те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, який працює не офіційно, отримує високу заробітну плату та має у власності квартиру в м. Тернополі площею 69, 7 кв.м., позивач просить стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Грицак А.М. в судовому засіданні позов підтримала з підстав у ньому наведених та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що він розуміє свій обов`язок утримувати дитину та не має наміру від нього ухилятися, проте розмір аліментів у сумі 5000 грн., як того просить позивач є надто великим, оскільки він працював неофіційно на будівництві, однак на даний час в нього не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, а тому не заперечує проти стягнення аліментів на дочку у мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 04 липня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1115.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 16.11.2019 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №2502.

Згідно довідки № 05 від 25.01.2022 виданої Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла - садок) №1 Тернопільської міської ради, за підписом директора Боднарчук Ж., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує І молодшу групу №2 Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла - садок) №1 Тернопільської міської ради. Дата зарахування дитини до закладу - 17.09.2021.

Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2021 року по 3 квартал 2021 року отримувала соціальні виплати з Управління соціальної політики Тернопільської міської ради з квітня 2021 року по вересень 2021 року в сумі 860,00 грн. щомісячно.

Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.11.2020, 14.05.2021 та 13.01.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства та вчинення домашнього насильства повторно протягом року) та застосовано до нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

01.01.2022 року ст. інспектором СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області було винесено терміновий заборонний припис серії АА №225967 стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заборонено у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, зокрема із ОСОБА_1 .

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03.01.2022 за № 0000006 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України, за заявою ОСОБА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони спільно проживають умисно, систематично вчиняє відносно ОСОБА_1 домашнє насильство.

Згідно із витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №201712906 від 25.02.2020, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дочка сторін проживає з позивачем, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов`язки по утриманню дочки, інших осіб на утриманні не має.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.2 ст. 182 СК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно ст. 7 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2022 рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Крім того, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень.

Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років складає 1050,00 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2100,00 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 4550,00 грн.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача про необхідність визначення аліментів у розмірі 5000 грн. щомісяця суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання дитини.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх доньки, з врахуванням позиції відповідача висловленої у судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2022 року і досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, а також забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Окрім того визначаючи відповідачу зазначений вище розмір аліментів на утримання дочки, суд бере до уваги, матеріальне становище позивача, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, займається вихованням доньки та фактично здійснює утримання дитини з отриманої соціальної виплати в розмірі 860 грн. на місяць.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2022 року і досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 15 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: с. Мухавка, Чотківського району Тернопільської області, 48575, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець