Ухвала

24 лютого 2022 року

м. Київ

справа №203/5182/14

провадження №61-2698ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 26 серпня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

16 січня 2019 року ОСОБА_3 подала заяву про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року задоволено заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року; поновлено ОСОБА_3 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року; скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року та призначено справу до нового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року про поновлення строку на подачу заяви про перегляд та скасування заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня

2014 року скасовано, провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року про скасування ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого

2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про поновлення процесуального строку, скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду не може бути самостійно оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року знято з апеляційного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 про розірвання шлюбу; апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року у вказаній справі закрито, а апеляційну скаргу повернуто заявнику.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року у вказаній справі повернуто заявнику.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстацнії.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про поновлення процесуального строку, скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду. Не передбачено можливості оскарження такої ухвали й статтями 127, 287 ЦПК України, оскільки згідно з положеннями цих статей особа може оскаржити ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку та ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, ухвала суду першої інстанції про поновлення процесуального строку, скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду не може бути самостійно оскаржена в апеляційному порядку.

У частині другій статті 353 ЦПК України зазначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Тобто, оскарження вищевказаної ухвали в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням суду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що враховуючи, що у цій справі постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року зазначено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про поновлення процесуального строку, скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду не може бути самостійно оскаржена в апеляційному порядку; приймаючи до уваги, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року вже розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року та повернуто її апелянту, з підстав, що зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 05 лютого

2020 року, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду від 01 листопада

2021 року у справі № 2-41/2006 колегією суддів не береться до уваги, оскільки у вказаній справі предметом апеляційного перегляду було рішення суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків апеляційного суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування та мотивування судом норм процесуального права при ухваленні судового рішення про повернення апеляційної скарги не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 20 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров