Справа № 159/7713/21
Провадження № 2/159/436/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді Лесика В.О.,
за участі секретаря Посполітак Г.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:
Стислий виклад позовних вимог.
28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що з ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з 20.11.2017, який розірвано відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду від 22.09.2021. Спільних дітей не мають. Під час перебування у шлюбі, відповідно до рішення виконкому Ковельської міської ради 13.02.2020 було видано ордер на зайняття службового житлового приміщення ізольовану однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Після розірвання шлюбу, відповідач забравши свої особисті речі, залишив квартиру добровільно і де проживає на даний час їй не відомо, проте зареєстрований в цій квартирі. Будь яких перешкод в користуванні квартирою вона відповідачу не чинила, а його реєстрація в ній створює певні незручності, оскільки вона змушена одноосібно сплачувати комунальні послуги, в тому числі за особу, яка в ній не проживає більше одного року.
Стислий виклад заперечення відповідача.
У відзиві на позов представник відповідача адвокат Кобилинський А.О. зазначив, що ОСОБА_3 позов не визнає повністю, з наступних підстав. Квартира АДРЕСА_2 є службовим житло, при його отриманні (видачі ордеру) ОСОБА_3 входив в коло членів сім`ї. Отже, на його думку, лише власник житла має право ставити питання про втрату ОСОБА_3 права на житло. Крім того, відповідач перестав проживати з позивачем в одному житлі з поважних причин. Так, позивач постійно створювала конфлікти та сварки, нестерпні умови спільного проживання. Внаслідок постійних стресів у відповідача погіршувався стан здоров`я, оскіль він хворіє хронічними захворюваннями. Після вимушеного залишення житла на початку 2021 року ОСОБА_3 тимчасово поїхав до батьків, а потім на заробітки в Польщу, з січня 2022 став проживати на найманій квартирі в м.Луцьку, проте не втратив інтересу до житла в м.Ковель, оскільки в нього на праві власності немає іншого житла, деякі особисті речі залишилися в квартирі. Зазначає, також, що є інвалідом третьої групи, часто хворіє, час від часу потребує лікування в сімейного лікаря в м.Ковель.

Рух справи в суді.
Позовну заяву подано до суду 28 грудня 2021 року.
29 грудня 2021 року до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області скеровано запит про місце реєстрації відповідача.
02 лютого 2022 року отримано повідомлення про місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03 березня 2022 року. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
03.03.2022 розгляд справи було відкладено за клопотанням позивача та її представника і призначено на 06.04.2022.
12.04.2022 позивачем та її представником було подано відповідь на відзив, у якому зазначили, що відповідач фактично визнав факт не проживання у спірній квартирі більше шести місяців, однак ним не подано будь якого належного доказу вчинення позивачем перешкод у користуванні житлом. Періодичне лікування в медичній установі є необхідним для продовження групи інвалідності. Не бажання відповідача знятися з місця реєстрації зумовлене не позбавленням його єдиного місця проживання, а його можливими майновими правами при майбутній приватизації квартири.
Позиція учасників судового розгляду.
В судовому засідані позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали повністю із підстав зазначених в позові.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з підстав зазначених у відзиві.
Третя особа представник «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ковельської міської ради, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності.
Фактичні обставини справи.
Суд, заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши наявні письмові докази по справі, приходить до висновку про підставність позову та його задоволення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1997.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 22.09.2021, шлюб розірвано.
Позивачу, як військовослужбовцю на підставі рішення виконкому Ковельської міської ради від 13.02.2020, було надано службове житло, а саме ізольовану однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на сім`ю з двох осіб ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_3 (член сім`ї наймача).
Відповідно до довідки ТОВ «КД-2 Верес» встановлено, що колишній чоловік ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , в ній фактично не проживає.
Про сплату комунальних платежів саме ОСОБА_1 свідчать копії квитанцій банківських установ.
Допитані в судовому засідані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що проживають у спільному будинку з позивачем і можуть категорично стверджувати, що відповідач в квартирі АДРЕСА_3 не проживає, більше як півтора року.
Покликання відповідача на ті обставини, що він не має іншого житла та не втратив інтересу до спірного помешкання, будь якими об`єктивними доказами не підтверджено. Не підтверджено і створення перешкод для проживання в квартирі зі сторони позивача, а також наявність в квартирі його особистих речей, тощо, які б свідчили про об`єктивну неможливість проживання у спірному житлі. Він не звертався до власника житла, органів влади та правоохоронних органів з приводу створення перешкод у користуванні житлом. А наявність інвалідності третьої групи загального захворювання, необхідність час від часу стаціонарного лікування та перебування за межами держави на заробітках, не є підставою для збереження житла за відповідачем в розумінні ст.71 ЦК України.
Отже, відповідачем не доведено обставин на які він посилається, як на підставу своїх заперечень щодо позову (ч. 1 ст.81 ЦПК України).
Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3 втратив до вказаного житла будь який інтерес, добровільно висилившись з нього більше року з дня подання позову до суду.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Ст.64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.
До членів сім`ї наймача належать чоловік, діти, батьки. Якщо зазначені особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщені, вони мають такі ж права і обов`язки як наймач та члени його сім`ї.
Ст.71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад один рік.
Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача, судом не встановлено.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідач з квітня 2020 року не проживає за місцем реєстрації, тобто у квартирі АДРЕСА_2 , не приймає участі у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов`язаних з обслуговуванням житла, фактично проживає в іншому населеному пункті (м.Луцьк) постійно, де і працює. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про втрату відповідачем інтересу до спірного житла, а його заперечення викликані нічим іншим як звернення позивача із даним позовом до суду. Відповідно реєстрація відповідача у квартирі, належній позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як наймача житла.
Враховуючи встановлені фактичні обставини по справі та вимоги законодавства, суд приходить до висновку про підставність позову.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 14.02.2020.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.405 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72 Житлового кодексу України,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Старосамбірським РВ УМВС України у Львівській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ковельської міської ради, , адреса: м.Ковель Волинська область, вул. Незалежності, 73.
Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 28 квітня 2022 року.

Головуючий: В.О.Лесик