Єдиний унікальний номер 719/37/22
Номер провадження 2/719/21/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

за участю секретаря Чорної В.І.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Новодністровськ, Чернівецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2022 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказала, що сторони мають двох спільних дітей ОСОБА_3 , 2003 року народження, і ОСОБА_4 , 2016 року народження, які проживають із ОСОБА_2 та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24.11.2021 р. ОСОБА_1 було зобов`язано сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 р. і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а також до закінчення навчання ОСОБА_3 , але строком не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Проте, станом на 01.02.2022 р. відповідач з урахуванням платежів у сумі 3000 грн. (у листопаді 2021 року) і 3100 грн. (у грудні 2021 року) має заборгованість зі сплати аліментів у двох виконавчих провадженнях №68228976 та № 68229514 на загальну суму 7071,20 грн.

Позивач вказує, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для забезпечення гідного рівня життя та гармонійного розвитку дітей, додаткової фінансової допомоги в добровільному порядку відповідач не надає.

Розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_1 є меншим від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому цих коштів є недостатньо.

ОСОБА_4 відвідує позашкільний гурток Центр розвитку дитини SMILE, що оплачується позивачем, а ОСОБА_3 є студентом вищого навчального закладу, проживає у гуртожитку, потребує витрат на проживання у м. Києві під час навчання, що оплачуються також ОСОБА_2 .

Окрім того, є додаткові витрати, які потребують діти, а саме, лікування, забезпечення одягом, взуттям, які не можуть бути документально підтверджені позивачем, однак остання їх несе. Натомість, сума документально підтверджених додаткових витрат на дітей становить 4796 грн. щомісячно.

Вказує, що відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною, покращив своє матеріальне становище з листопада 2021 р. у зв`язку з працевлаштуванням у Польщі.

Також, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на двох дітей у сумі 7847,16 грн.

Зважаючи на те, що позивач сплачує рахунки за відвідування однією дитиною Центру розвитку, гуртків, контрактну форму навчання у вищому навчальному закладі (далі ВНЗ) та проживання в гуртожитку для другої, а також інші, не завжди можливі для врахування витрати, наприклад на продовольчі товари, одяг та взуття, витрати на проживання студента у місті Києві тощо, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліменти на утримання дітей до розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; стягнути додаткові витрати на дітей у сумі 4796 грн. щомісячно та пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 7847,16 грн.

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24 лютого 2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін.

Позивач, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, на розгляд справи не з`явилась, однак подала заяву про розгляд позову без її участі, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.46).

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказав, що працював у Польщі незначний час, а саме, два-три місяці, оскільки 24.11.2021 року звільнився з ОКНП «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а вже з 01.03.2022 року призначений на посаду сержанта із матеріального забезпечення 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 . Кошти, які ОСОБА_1 заробив у Польщі він передав на оплату другого семестру навчання ОСОБА_3 . Стверджує, що приймає участь у витратах на дітей, окрім сплати аліментів, відтак заперечує проти стягнення додаткових витрат та збільшення розміру аліментів. Щодо наявної заборгованості зі сплати аліментів, то відповідач пояснив, що у березня та квітні 2022 року повністю погасив наявну заборгованість, на підтвердження чого надав нові розрахунки заборгованості, складені державним виконавцем, та копії квитанцій про оплату аліментів на дітей.

Свідок ОСОБА_3 , який являється сином сторін, показав, що являється студентом 1-ого курсу Київського національного торговельно-економічного університету, навчається стаціонарно на платній формі, перший семестр навчання оплатила його мати ОСОБА_2 , а другий семестр - його батько ОСОБА_1 , передавши йому особисто гроші на оплату навчання.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, покази свідка, дослідивши надані сторонами письмові докази, з`ясувавши обставини справи, встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 01.09.2001 р. перебувають у шлюбі, який зареєстровано Новодністровською міською радою Чернівецької області за актовим записом № 48, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 19).

Від шлюбу мають двоє спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданими Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії паспорта (ID-картки) № НОМЕР_4 , виданого 29.03.2018 (а.с. 17-18).

На підставі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24.11.2021 р. у справі №719/331/21 відповідача було зобов`язано сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 р. і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а також до закінчення навчання ОСОБА_3 , але строком не більше, ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 6-9).

Як вбачається з матеріалів справи, дане рішення вступило в законну силу 28.12.2021 року (а.с.9) та було отримано ОСОБА_1 24.11.2021 року (а.с.66-68).

29 грудня 2021 року позивачу було видано виконавчі листи у справі №719/331/21 на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Дані листи перебувають на виконанні у Новодністрвському ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області, станом на 01.02.2022 р. виконавчих документів про стягнення аліментів з відповідача на користь інших осіб не перебуває, що підтверджується довідкою в.о. начальника відділу Боянжія Д.І. №169/234-36 від 02.02.2022 року (а.с. 10-12).

Судом встановлено також, що у відповідності до Договору №2160д/6к-2021 від 17.08.2021 року, попереднього договору №52здб-2021 від 19.07.2021 року (а.с.20-22), пояснень сторін та показів свідка, ОСОБА_3 є студентом 1-ого курсу Київського національного торговельно-економічного університету денної форми навчання, вартість якого складає 15475 грн. за один семестр.

Як вбачається із довідки про склад сім`ї від 01.02.2022 р. № 266, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради (а.с.28), ОСОБА_2 проживає разом із відповідачем та донькою ОСОБА_4 .

Позивач працює на посаді начальника відділу з питань НСЦЗ та ВОС у Новодністровській міській раді та фактично отримує заробітну плату без урахування податків та зборів в середньому в сумі 15330,47 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи Новодністровської міської ради №3 від 03.02.2022 року за період серпень 2021 року-січень 2022 року (а.с.29).

Натомість, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій1 декларації про майновий стан і доходи, стосовно ОСОБА_1 станом на 16.03.2022 рік (а.с.51-55), середня заробітна плата відповідача з моменту звернення позивача про стягнення аліментів у 2021 році, тобто з 23.09.2021 року, до дня винесення рішення Новодністровським міським судом Чернівецької області, а саме, 24.11.2021 року, з вирахуванням податків та зборів складала в середньому 11835,75 грн.

Відповідно до пояснень сторін та матеріалів справи, ОСОБА_1 з 25.11.2021 року по 28.02.2022 року включно офіційно не працював в Україні, проте незначний час був на заробітках у Польщі і зароблені за кордоном кошти передав на повну оплату другого семестру навчання старшого сина ОСОБА_3 , що підтвердив останній в якості свідка.

Як вбачається з копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 №55 від 01.03.2022 року (а.с.47), відповідач призначений з 01.03.2022 року на посаду сержанта із матеріального забезпечення 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу з посадовим окладом 3260 грн. на місяць та виплатою щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 210 % місячного грошового забезпечення, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Отже, з урахуванням розміру посадового окладу, премій та надбавок за виконання особливо важливих завдань, що вказані у наказі командира військової частини А 7035 №55 від 01.03.2022 року (а.с.47), на даний час доходи відповідача не збільшились у порівнянні з тими, які були на момент винесення рішення Новодністрвським міським судом Чернівецької області у справі №719/331/21.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до чинного законодавства розмір аліментів визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності на праві власності, володіння та/або користування у нього майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведення стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Позивач вказує, що визначений раніше судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей, оскільки ОСОБА_4 відвідує позашкільний гурток Центр розвитку дитини SMILE, а ОСОБА_3 є студентом університету, проживає в гуртожитку, обоє дітей потребують витрат на лікування, забезпечення одягом та взуттям.

Окрім того, ОСОБА_2 вважає, що матеріальне становище відповідача покращилось, а тому він може сплачувати збільшений розмір аліментів.

При цьому, суд звертає увагу, що поряд з цим позивач просить стягнути із ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей, які складають витрати в тому числі на оплату гуртожитку, навчання сина та відвідування дочкою Центру розвитку дитини SMILE.

Відтак, вище перелічені витрати, про які зазначає позивач як додаткові витрати, не беруться судом до уваги в якості аргументів необхідності збільшення раніше визначеного розміру аліментів.

Що стосується незначного періоду роботи за кордоном, то слід зауважити, що позивач не надала суду доказів на підтвердження розміру отримуваних відповідачем у Польщі доходів, а тому суд не може зробити однозначного висновку про покращення матеріального становища ОСОБА_1 у порівнянні із періодом на момент призначення аліментів Новодністровським міським судом Чернівецької області 24.11.2021 року у справі №719/331/21, так як сам факт працевлаштування за кордоном не може однозначно свідчити про покращення матеріального становища особи. При цьому, слід зауважити, що отримані за кордоном доходи були надані ОСОБА_3 для повної оплати другого семестру навчання в університеті, що підтвердив сам свідок.

Окрім того, суд звертає увагу, що з моменту набрання рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24.11.2021 року у справі №719/331/21 законної сили, а саме, 28.12.2021 року до моменту звернення позивача із позовом про збільшення розміру раніше визначених аліментів, зокрема, 07.02.2022 року, пройшло трохи більше місяця, а відтак потреби дітей на харчування, одяг та інші речі, на які посилається позивач, за даний період часу об`єктивно не змінились, як і розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Суд відхиляє також доводи ОСОБА_2 стосовно розміру визначених виконавцем аліментів в сумі 1543,5 грн. як такого, що є меншим від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки із відповідача на даний час стягуються аліменти на ОСОБА_4 у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину до 6 років і забезпечення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладається на обох батьків, а не лише одного з них. Окрім того, при визначення розміру аліментів на повнолітнього ОСОБА_3 прожитковий мінімум на дитину відповідного віку судом до уваги не береться, так як дані мінімальні гарантії встановлюються лише при визначенні розміру аліментів щодо неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено також, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, беручи до уваги вищенаведені висновки суду щодо матеріального становища відповідача, інформацію про доходи сторін станом на 24.11.20241 року і на сьогоднішній день, необґрунтовані доводи позивача стосовно збільшення потреб дітей, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині збільшення розміру раніше визначених аліментів.

Вирішуючи питання щодо стягнення додаткових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно наданих ОСОБА_2 копій банківських квитанцій, позивач оплатила 781 грн. за відвідування ОСОБА_4 дитячого садка «Радість» у січні 2022 року (а.с.23), 402,1 грн. було переказано власних коштів на рахунок ОСОБА_6 17.12.2021 року (а.с.24), а 15.01.2022 року оплачено за навчання 300 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_7 (а.с.25).

Окрім того, 25.08.2021 року позивач здійснила оплату проживання у гуртожитку ОСОБА_3 з вересня 2021 року по червень 2022 року на суму 5200 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №45 від 25.08.2021 року (а.с.26).

Разом з тим, відвідування ОСОБА_4 . Центру розвитку дитини SMILE не є достатнім доказом на підтвердження наявності у дитини особливих здібностей, оскільки сам факт участі у позашкільному гуртку не є тотожним поняттю розвитку певних здібностей, а лише свідчить про бажання одного з батьків займатись загальним розвитком дитини.

Дана позиція суду відображена також у висновках ВС у постанові від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц, постанові від 26.09.2018 року у справі № 761/6933/17.

Окрім того, не являються додатковими витратами на дитину сплачені позивачем кошти за відвідування дитячого садка, оскільки такі витрати є поточними та покриваються за рахунок отримуваних аліментів.

Не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, навчання дитини з метою здобуття професійної освіти. Такого висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19.

Відповідно і всі супутні витрати, пов`язані із підготовкою дитини до професійного навчання, зокрема, витрати на проїзд, проживання, харчування, не вважаються додатковими витратами на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України.

При цьому, суд також звертає увагу, що відповідач оплатив другий семестр навчання повнолітнього ОСОБА_3 , що підтверджується показами свідка, та сплачує аліменти на повнолітнього сина до закінчення навчання.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ст..185 СК України, суд дійшов висновку, що витрати, які понесла ОСОБА_2 , не відносяться до категорії додаткових, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Окрім того, позивач зазначає, що станом на 01.02.2022 року у відповідача через несвоєчасну сплату аліментів по виконавчих провадженнях №68229514, №68228976 існує загальна заборгованість на суму 7071,20 грн., внаслідок чого згідно наданого ОСОБА_2 розрахунку остання бажає стягнути із ОСОБА_1 пеню в розмірі 7847,16 грн.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц.

Відповідно до ст.. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Суд не бере до уваги надані сторонами розрахунки заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 13-14, 63-64) з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 працював з 23 вересня 2021 року по 24 листопада 2021 року, однак згідно наданих державним виконавцем Боянжієм Д.І. розрахунків заборгованості 1/8 від доходів відповідача на кожну дитину обчислювалась із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Окрім того, державним виконавцем не взято до уваги, що в межах суми місячного платежу обов`язок зі сплати аліментів у ОСОБА_1 виник з моменту отримання рішення суду, зокрема, 24.11.2021 року. Тобто з 24.11.2021 року до кінця листопада 2021 року відповідач зобов`язаний був сплатити аліменти за жовтень 2021 року.

Натомість, після набрання рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24.11.2021року законної сили, а саме, з 28.12.2021 року по 31.12.2021 року у ОСОБА_1 був обов`язок оплати аліменти за 8 днів вересня, листопад та грудень 2021 року.

Так, сторони визнали та підтвердили відповідними банківськими квитанціями (а.с.30-31), що ОСОБА_1 30 листопада 2021 року сплатив аліменти на суму 3015,08 грн., 29 грудня 2021 року на суму 3115,58 грн. При цьому, у вищевказаних квитанціях на відміну від квитанцій про сплату аліментів від 29.03.2022 року, 08.02.2022 року, 11.04.2022 року, 03.03.2022 року, не вказано номер виконавчого провадження, по якому здійснюються оплати.

А тому, суд вважає доцільним та справедливим, проведені відповідачем 30.11.2021 року та 29.12.2021 року платежі порівну зарахувати на кожне виконавче провадження, зокрема, 30.11.2021 року на виконавче провадження №07,54 грн., на виконавче провадження №07,54 грн., а 29.12.2021 року по 1557,79 грн. відповідно.

Окрім того, суд не бере до уваги надані ОСОБА_1 квитанцій про сплату аліментів від 29.03.2022 року, 08.02.2022 року, 11.04.2022 року, 03.03.2022 року, оскільки заборгованість зі сплати аліментів була погашена після 01 лютого 2022 року, а позивач просить стягнути пеню за період з 23.09.2021 року по 01.02.2022 року включно.

Таким чином, суд вважає, що наданий ОСОБА_2 розрахунок пені є некоректним з огляду на наступне.

Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій1 декларації про майновий стан і доходи, стосовно ОСОБА_1 станом на 16.03.2022 рік (а.с.51-55), дохід відповідача за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%) становить:

- за вересень 2021 року (7533,66-18%-1,5%)= 6064,6 грн. Розмір аліментів за 8 днів

вересня (23.09.2021-30.09.2021) складає 6064,6/30*8/8=202,15 грн. Однак даний розмір аліментів є меншим від гарантованих державою 50% прожиткового мінімуму для дитини до 6 років з урахуванням кількості днів, а тому розмір аліментів для ОСОБА_4 за вересень 2021 року становитиме 2013(прожитковий мінімум станом на 01.07.2021 року)/2/30*8=268.4 грн. Таким чином, розмір аліментів на ОСОБА_4 за 8 днів вересня складає 268,4 грн., а для ОСОБА_3 - 202,15 грн.;

- за жовтень 2021 року (11915,26-18%-1,5%)=9591,78 грн. Розмір аліментів на кожну

дитину за жовтень 2021 року складає 9597,78/8=1198,97 грн.;

- за листопад 2021 року (15481,35-18%-1,5%)=12462,49 грн. Розмір аліментів на

кожну дитину за 24 дні листопада 2021 року складає (12462,49/8)= 1557,81 грн. Однак, з 25.11.2021 року по 30.11.2021 року слід брати до уваги середню заробітну плату працівника для даної місцевості, із якої у відповідності до правової позиції, висловленої у Постанові КЦС ВС у постанові від 14.04.2021 року по справі № 759/1727/16 (провадження № 61-15882св20), не підлягають вирахуванню податок з доходів фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%). Так, згідно даних сайту Державної статистики України середня заробітна плата у листопаді 2021 року в Чернівецькій області становить 11340 грн. Відтак, аліменти на кожну дитину за 6 днів листопада 2021 року (25.11.2021-30.11.2021) складають (11340/30*6/8)=283,5 грн. А загалом аліменти за листопад 2021 року на кожну дитину становить 1557,81+283,5=1841,31 грн.

Як вбачається із офіційних даних Державної статистики України, середня заробітна плата у грудні 2021 року в Чернівецькій області становить 14323 грн., а в січні 2022 року 11326 грн.

Таким чином, аліменти на кожну дитину за грудень 2021 року складають (14323/8)=1790,38 грн., а за січень (11326/8)=1415,75 грн.

Судом встановлено, що з 24.11.2021 року до кінця листопада 2021 року відповідач зобов`язаний був сплатити аліменти за жовтень 2021 року, зокрема, в сумі 1198,97 грн. по кожному виконавчому проваджені. 30.11.2021 року на кожне виконавче провадження було зараховано по 1507,54 грн.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів за жовтень 2021 року були виконанні вчасно, відтак нарахування пені за даний місяць є безпідставним.

Окрім того, після набрання рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 24.11.2021року законної сили, а саме, з 28.12.2021 року по 31.12.2021 року у ОСОБА_1 був обов`язок оплати аліменти за 8 днів вересня, листопад та грудень 2021 року. 29.12.2021 року на кожне виконавче провадження було зараховано по 1557,79 грн., при цьому утворилася переплата після оплати аліментів в листопаді 2021 року в кожному виконавчому проваджені у сумі 1507,54-1198,97=308,57 грн.

Таким чином, станом на 29.12.2021 року ОСОБА_1 було сплачено по кожному виконавчому проваджені за 8 днів вересня, листопад та грудень 2021 року 1557,79+308,57=1866,36 грн.

У Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) висловлено правову позицію, у відповідності до якої при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Отже, у виконавчому проваджені №68229514 сплачених відповідачем станом на 29.12.2021 року 1866,36 грн. повинно було бути зараховано на оплату аліментів за 8 днів вересня 2021 року в сумі 268,4 грн. та часткове погашення аліментів за листопад 2021 року у сумі 1841,31 грн. Таким чином, в грудні 2021 року були повністю оплачені аліменти за 8 днів вересня 2021 року та частково аліменти за листопад 2021 року, відтак з 28.12.2021 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 повинен був сплатити 243,35 грн. =(1866,36-268,4-1841,31) аліментів за листопад 2021 року та 1790,38 грн. аліментів за грудень 2021 року.

Оскільки погашення аліментів за 8 днів вересня 2021 року було здійснено вчасно, тобто до 31.12.2021 року, нарахування пені за вересень 2021 року є безпідставним.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованим нарахування пені за листопад 2021 року -січень 2022 року у виконавчому провадженні №68229514, яка становить:

- за листопад 2021 року 243,35 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів з

урахуванням проведених відповідачем оплат)*32 календарних дні (з 01.01.2022р. по 01.02.2022 р.)*1%= 77,87 грн.;

- за грудень 2021 року 1790,38 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*32

календарних дні (з 01.01.2022р. по 01.02.2022 р.)*1%= 572,92 грн.;

- за січень 2022 року 1415,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*1

календарний день (01.02.2022 р.)*1%= 14,16 грн.

Загалом розмір пені у виконавчому провадженні №68229514 складає 77,87+572,92+14,16=664,95 грн.

Натомість, у виконавчому проваджені №68228976 сплачених відповідачем станом на 29.12.2021 року 1866,36 грн. повинно було бути зараховано на оплату аліментів за 8 днів вересня 2021 року в сумі 202,15 грн. та часткове погашення аліментів за листопад 2021 року у сумі 1841,31 грн. Таким чином, в грудні 2021 року були повністю оплачені аліменти за 8 днів вересня 2021 року та частково аліменти за листопад 2021 року, відтак з 28.12.2021 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 повинен був сплатити 177,1 грн. =(1866,36-202,15-1841,31) аліментів за листопад 2021 року та 1790,38 грн. аліментів за грудень 2021 року.

Оскільки погашення аліментів за 8 днів вересня 2021 року було здійснено вчасно, тобто до 31.12.2021 року, нарахування пені за вересень 2021 року є безпідставним.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованим нарахування пені за листопад 2021 року -січень 2022 року у виконавчому провадженні №68228976, яка становить:

- за листопад 2021 року 177,1 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів з

урахуванням проведених відповідачем оплат)*32 календарних дні (з 01.01.2022р. по 01.02.2022 р.)*1%= 56,67 грн.;

- за грудень 2021 року 1790,38 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*32

календарних дні (з 01.01.2022р. по 01.02.2022 р.)*1%= 572,92 грн.;

- за січень 2022 року 1415,75 грн. (сума заборгованості зі сплати аліментів)*1

календарний день (01.02.2022 р.)*1%= 14,16 грн.

Загалом розмір пені у виконавчому провадженні №68228976 складає 56,67+572,92+14,16=643,75 грн.

Враховуючи вищенаведені розрахунки пені у двох виконавчих провадженнях, підставним та обґрунтованим є розмір пені на загальну суму 1308,7 грн.=664,95+643,75, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню.

У ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1308,7/7847,16*992,4=165,51 грн.

На підставі ст. ст. 141, 180-181, 185, 192, 195-196 СК України, керуючись ст.ст. 2-4, 7-13, 17-19, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 ) про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 ) 1308,70 грн. (одна тисяча триста вісім гривень 70 копійок) неустойки (пені) за період прострочення сплати аліментів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 ) на користь держави судовий збір в розмірі 165,51 грн. (сто шістдесят п`ять гривень 51 копійка).

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2022 року.