Справа № 344/8633/13-ц
Провадження № 2/344/457/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк І.П.,

секретарів Довганич А.В., Михайленко О.І., Ярової І.В.,

за участі представника відповідача Розганюк Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 011/0706/11-082 від 14.07.2006 року в розмірі 266 704,25 грн. та судових витрат. Позов мотивовано тим, що 14 липня 2006 року Акціонерний комерційний банк «ТАС - Комерцбанк» (Позивач) та ОСОБА_1 ( Відповідач) уклали кредитний договір № 011/0706/11-082 ( Кредитний договір), у відповідності до п.1.1 Кредитного договору: «Банк надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 101 000.00 (сто одна тисяча) гривень 00 копійок, на строк з 14.07.2006 року по 10.07.2011 року на умовах передбачених у Договорі, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором». На виконання п.3.9 кредитного договору 16.05.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» було направлено на адресу Відповідача вимогу про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 02.02.2012 року складала суму 165 861,96 грн.(сто шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн. 96 коп. в т.ч.: заборгованість по тілу кредита : 67 270.72 грн.: заборгованість по сплаті відсотків: 41 205.25 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 57 385.99 грн.; Заборгованість по тілу кредиту та по сплаті відсотків станом на 02.02.2012 року складає: 108 475,97 грн. (сто вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять грн. 97 коп.). Станом на дату подачі позову сума заборгованості за пенею складає: 16 271,40 грн. (шістнадцять тисяч двісті сімдесят одна грн. 40 коп.). Станом на дату подачі позову сума заборгованості за відсотками та складає: 70 787,98 грн. (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят сім грн. 98 коп.): 29 582,73 грн.( за період з 02.02.2012 року по 18.05.2013 року) 41 205,25 грн.( станом на 02.02.2012 року). Також, із посиланням на ст. 625 ЦПК України, зазначає що розмір 3% річних за період 02.02.2012 року по 18.05.2013 року складає: 4 226,10 грн. (чотири тисячі двісті двадцять шість грн. 10 коп.), розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з 02.02.2012 року по 20.05.2013 року складає: 108 148,05 грн. (сто вісім тисяч сто сорок вісім грн. 05 коп.). Всього розмір заборгованості станом на 20.05.2013 року складає: 67 270,72 грн + 16 271,40 грн. + 70 787,98 грн.+ 4 226,10 грн.+ 108 148,05 грн, = 266 704.25 грн (двісті шістдесят шість тисяч сімсот чотири грн. 25 коп.)

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2013 року позов задоволено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.03.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у цивільній справі № 344/8633/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено та замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄРДРПОУ: 36799749, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 344/8633/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2021 року поновлено пропущений строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18 вересня 2013 року, задоволено та скасовано заочне рішення від 18 вересня 2013 року в цивільній справі № 344/8633/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у цивільній справі №344/8633/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄРДРПОУ: 36799749, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Суду неодноразово надавалися заяви про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведе суд вирішив, розгляд справи провести у його відсутності на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги позову заперечила посилаючись на викладі в заяві про перегляд заочного рішення та заяві про застосування строку позовної давності обставини.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини ,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 липня 2006 року Акціонерний комерційний банк «ТАС - Комерцбанк» (Позивач) та ОСОБА_1 ( Відповідач) уклали кредитний договір № 011/0706/11-082 ( Кредитний договір), у відповідності до п.1.1 Кредитного договору: «Банк надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 101 000.00 (сто одна тисяча) гривень 00 копійок, на строк з 14.07.2006 року по 10.07.2011 року на умовах передбачених у Договорі, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором».

У відповідності до п.1.3. Договору: «Відповідач сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 21,00 % річних за весь строк фактичного користування кредитом».

Відповідно до пункту 8.1. Кредитного договору: «За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається - 365/366 (триста шістдесят шістдесят шість).»

ТОВ «Вердикт Фінанс» є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції (а.с.17 ).

В силу вказаних норм 02.02.2012 року ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС -Комерцбанк»( «Клієнт»), та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», , («Фактор»), керуючись главою 73 ЦК України, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» уклали Договір факторингу № 11, (Договір №11, (а.с.13-15), у відповідності до п.2.1. Договору № 11: «Клієнт відповідно до умов даного Договору відступає Факторові свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах від Боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор набуває Права Вимоги такої заборгованості від Боржників та передає Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить Ціну Продажу та в порядку, передбаченому Договором».

17.07.2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 17-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за Договором кредиту № 011/0706/11-082.

Як зазначає позивач у позові заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 02.02.2012 року складала суму 165 861,96 грн.(сто шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн. 96 коп. в т.ч. :

- заборгованість по тілу кредита : 67 270.72 грн.:

- заборгованість по сплаті відсотків: 41 205.25 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту 57 385.99 грн.;

Заборгованість по тілу кредиту та по сплаті відсотків станом на 02.02.2012 року складає: 108 475,97 грн. (сто вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять грн. 97 коп.).

Станом на дату подачі позову сума заборгованості за пенею складає: 16 271,40 грн. (шістнадцять тисяч двісті сімдесят одна грн. 40 коп.) (а.с.19).

Станом на дату подачі позову сума заборгованості за відсотками та складає: 70 787,98 грн. (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят сім грн. 98 коп.):

29 582,73 грн.( за період з 02.02.2012 року по 18.05.2013 року)

41 205,25 грн.( станом на 02.02.2012 року).

Також, із посиланням на ст. 625 ЦПК України, зазначає що розмір 3% річних за період 02.02.2012 року по 18.05.2013 року складає: 4 226,10 грн. (чотири тисячі двісті двадцять шість грн. 10 коп.), розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з 02.02.2012 року по 20.05.2013 року складає: 108 148,05 грн. (сто вісім тисяч сто сорок вісім грн. 05 коп.). Всього розмір заборгованості станом на 20.05.2013 року складає: 67 270,72 грн + 16 271,40 грн. + 70 787,98 грн.+ 4 226,10 грн.+ 108 148,05 грн, = 266 704.25 грн (двісті шістдесят шість тисяч сімсот чотири грн. 25 коп.)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Відповідно до приписів її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Отже, сторони зазначивши в договорі про надання споживчого кредиту та застави майна № 0 від 06.08.2008 року (п. 9.8.), що строк дії договору - до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойку, у разі їх нарахування. На підставі зазначеного терміном повернення останньої частини кредиту у розмірі 533,06 долари США є 01.08.2015 року, а отже строк кредитування остаточно закінчився 01.08.2015 року, а тому закінчився і строк нарахування процентів за користування кредитом, оскільки припис абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеного, неустойка (пеня) має нараховуватись за порушення зобов`язання, які були допущені під час строку кредитування, тобто нарахування пені, яка визначена умовами кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту можливе лише після закінчення терміну сплати (повернення) чергової частини кредиту. Враховуючи, що законодавство не передбачає нарахування пені та її розміру за порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, а тому у задоволенні її стягнення слід відмовити.

Крім того, відповідно до конструкції ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми можливо лише у випадку наявності вимоги кредитора сплатити суму боргу, тобто стягнення цих відсотків можливо лише заявлені позовних вимог поряд зі стягненням трьох відсотків річних вимоги про стягнення суми боргу. В іншому випадку це фактично продовження кредитування позичальника (строку кредитування) без відповідної підстави (наявності відповідного договору), але під проценти, які визначенні законодавством та позбавлення боржника можливості захистити свої права шляхом заявлення застосування позовної давності (наслідків спливу позовної давності) застосування якої можливо лише при пред`явленні позову (наявності спору). Після закінчення строку позовної давності боржник не має обов`язку здійснювати погашення боргу, а лише має відповідне право на його добровільне погашення.

Суд зазначає, що за договором факторингу мають бути передані документи, які підтверджують зобов`язання та його розмір.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України від 30.12.1998 № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку є правильними.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Окрім того, подаючи позовну заяву, позивач зазначає розмір заборгованості за кредитним договором станом на 02.02.2012 р., при цьому не вказуючи за який період часу дана заборгованість виникла.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.06.2021 року витребувано у позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином завірені копії наступних документів: виписку про рух коштів за рахунками по кредитному договору № 011/0706/11-082 укладеному 14 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_1 ; розрахунок заборгованості станом на 02.02.2012 року, що зазначений у витягу з Реєстру заборгованостей боржників з відображенням помісячного нарахування заборгованості.

Однак, на виконанні ухвали витребувані документи надані не були.

Враховуючи те, що позивачем не надано детальний розрахунок заборгованості, а відповідачем не надано доказів виконання взятого на себе кредитного зобов`язання, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 011/0706/11-082 від 14.07.2006 року в сумі 165 861 гривня 96 копійок, яка складається із: заборгованість по тілу кредиту 67 270,72 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 41 205,25 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 57 385,99 грн.

Доказів того, що відповідач сплатила кредитну заборгованість первісному кредитору, судовим розглядом не здобуто.

Разом із цим, враховуючи те, що новий кредитор в установленому законом порядку не набув права вимоги щодо 3% річних, недоведеними, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення сума заборгованості за пенею складає: 16 271,40 грн. заборгованості за відсотками 70 787,98 грн. Суд також вважає недоведеними, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку матиме місце подвійне стягнення.

Разом із цим, відповідачами в ході судового розгляду було заявлено про сплив позовної давності, і з цього приводу суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, у Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 цього Кодексу).

Тобто позовна давність установлює строки захисту цивільних прав.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, відповідно до частини першої якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З копії Кредитного договору № 011/0706/11-082 від 14.07.2006 року, вбачається, що кошти у вигляді кредиту у розмірі 101 000,00 гривень надаються на строк з 14 липня 2006 року по 10 липня 2011 року. Строк позовної давності починає перебіг із дати 10 липня 2011 року. Позивач звернувся із позовом до суду 06.06.2013 року, тобто в межах строку позовної давності.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 2667,04 гривень, що підтверджено платіжним дорученням №1990 від 30 травня 2013 року.

Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на суму 165 861,96 гривні, що становить 62%.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 653 гривні (2667,04:10062 %= 1653,56).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 19,76-81, 133,141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () заборгованість за кредитним договором № 011/0706/11-082 від 14.07.2006 року в сумі 165 861 гривня 96 копійок, яка складається із: заборгованість по тілу кредиту 67 270,72 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 41 205,25 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 57 385,99 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 653,56 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 21 квітня 2022 року .

Суддя Іванна КОВАЛЮК