28.04.2022 Справа № 696/1041/21
№ 2/696/29/22
28 квітня 2022 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Білопольської Н.А.,
при секретарі Галіневській Р.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 проподіл майна подружжя. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 26 січня 2011 року, але рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року шлюб розірвано.
Перебуваючи у шлюбі, відповідач придбав житловий будинок з надвірними будівлями та земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 34,5 м2, загальною площею 57,9 м2.
Позивач зазначає, що вона витратила багато фізичних та матеріальних зусиль на належний догляд та ремонт житлового будинку, а також обробку земельних ділянок.
Позивач вказує, що відповідач постійно погрожує виселити її з будинку, у зв`язку з чим і звернулася з даним позовом. Просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
- визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 57,9 м2, земельну ділянку площею 0,1 га та земельну ділянку площею 0,1348 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 57,9 м2, Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1 га та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1348 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 із 26 січня 2011 року, однак рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року шлюб розірвано (а.с. 13-14).
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30 жовтня 2020 року, актовий запис № 39, позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 12).
Позивач зареєстрована в будинку за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 557 від 27 липня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Кам`янської міської ради (а.с. 15).
Згідно із інформаційною довідкою № 282048196 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 2012 року (а.с. 16).
Належність даної земельної ділянки ОСОБА_2 також підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 29 жовтня 2021 року (а.с. 18).
Належність даної земельної ділянки ОСОБА_2 також підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права станом на 29 жовтня 2021 року (а.с. 20).
Як вбачається із довідки, виданої головою вуличного комітету м. Кам`янка від 01 грудня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з серпня 2018 року (а.с. 65).
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частина 1 ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як визначено в ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Пунктом 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`сувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що сторони у справі (її донька та колишній зять) під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі придбали будинок. На купівлю будинку кошти були надані тіткою ОСОБА_3 та бабою ОСОБА_2 . Спільними зусиллями дітей (доньки і колишнього зятя), за допомогою батьків, цей будинок ремонтувався та реконструювався. На даний час облаштування будинку та території навколо нього також потребують значних витрат.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що подружжям ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 велося спільне господарство. Обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, становить житловий будинок і дві земельні ділянки, що підлягають поділу у рівних частках.
Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним визнати житловий будинок загальною площею 57,9 м2., земельну ділянку площею 0,1 га та земельну ділянку площею 0,1348 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вищезазначених будинку та земельних ділянок.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до правової позиції ВСУ по справі № 6-152цс17 у постанові від 01 березня 2017 року зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 являється інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 355256 від 25 жовтня 2021 року (а.с. 51), суд враховує правову позицію ВСУ по справі № 6-152цс17 у постанові від 01 березня 2017 року та приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3013, 90 грн. має бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі ст.ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.
Судовий збір в розмірі 3013 (три тисячі тринадцять) грн. 90 коп. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , паспорт ID картка № НОМЕР_6 , виданий органом 7119 - 23 грудня 2020 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 , паспорт ID картка № НОМЕР_8 , виданий органом 7119 - 04 січня 2018 року.
Суддя Н.А. Білопольська