Справа № 178/2049/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
20 квітня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.,
секретаря: Саверської Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю, -
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 , перебували у шлюбі з 04.08.1973 по 25.02.2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син, ОСОБА_3 . Спочатку вони проживали в м. Кривому Розі. Потім в 1975 році вона разом із сином, ОСОБА_3 переїхали проживати в смт. Кринички, а чоловік - ОСОБА_2 , залишився проживати в м. Кривий Ріг, періодично приїжджав до них. 01.08.1975 року вона отримала ордер №69 на право заселення в будинку АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 . В літку 1985 року стосунки між ними погіршилися, зникли відносини довіри та взаємоповаги. Фактично з цього часу вони разом не проживало, вели окреме господарство, кожен мав власне особисте життя. В 1985 році вони припини шлюбні відносини і стали проживати окремо. Фактично шлюбні відносини припинилися з жовтня 1985 року по 25.02.2009 рік. Між собою вони не спілкувалися, спільне господарство не вели. 25.02.2009 року шлюб між ними був розірваний . Так 04.08.1992 року в період окремого проживання позивачка, ОСОБА_1 за власні кошти придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1426; за власні кошти побудувала гараж та погріб за адресою АДРЕСА_2 на які ввела в експлуатацію згідно рішення виконкому Криничанської селищної ради №181 від 30.11.2004 року;
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, згідно заяви не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши докази по справі суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували у шлюбі з 04.08.1973 по 25.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Терновським р/б РАЦС м. Кривого Рогу серії НОМЕР_1 від 04.08.1973 року, актова запис №455.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син, ОСОБА_3 .
Спочатку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в м. Кривому Розі. Потім в 1975 році ОСОБА_1 разом із сином, ОСОБА_3 переїхали проживати в смт Кринички, а чоловік, ОСОБА_2 залишився проживати в м. Кривий Ріг, періодично приїжджав до них.
01.08.1975 року ОСОБА_1 отримала ордер №69 на право заселення в будинку АДРЕСА_3 .
В літку 1985 року стосунки між подружжям, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погіршилися, зникли відносини довіри та взаємоповаги. Фактично з цього часу подружжя разом не проживало, вели окреме господарство, кожен мав власне особисте життя.
В 1985 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припини шлюбні відносини і стали проживати окремо.
Фактично шлюбні відносини припинилися з жовтня 1985 року по 25.02.2009 рік. Позивач, ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 проживали окремо, між собою не спілкувалися, спільне господарство не вели.
25.02.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний відділом РАЦС Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №25 від 25.02.2009 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.02.2009 року).
04.08.1992 року в період окремого проживання позивачка, ОСОБА_1 за власні кошти придбала квартиру за адресою АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1426.
У 2003 році у період окремого проживання позивачка, ОСОБА_1 за власні кошти побудувала гараж та погріб за адресою АДРЕСА_2 на які ввела в експлуатацію згідно рішення виконкому Криничанської селищної ради №181 від 30.11.2004 року.
Наведені обставини стали приводом для звернення позивачки, ОСОБА_1 із позовом до суду про встановлення факту окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 1985 року по 25.02.2009 року, у зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин, а також визнання майна особистою приватною власністю.
Згідно зі ст.ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Статтею 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи питання про встановлення режиму окремого проживання суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації.
Відповідно до ст. 119 Сімейного кодексу України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.
Статтею ст. 120 Сімейного кодексу України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені Сімейним кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.
У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.
01.07.2016 року Верховний Суд України у справі № 6-612цс15 прийшов до наступних висновків: норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.
З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.
Зокрема, згідно п. 3 ч. 1 статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, зі змісту цієї норми, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом набуття цього майна за час шлюбу, а й фактом, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Відповідно до ч. 6 ст. 57 Сімейного кодексу України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання та визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.
Встановити факт окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 1985 року по 25.02.2009 року, у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та не веденням спільного сумісного господарства.
Визнати об`єкт нерухомого майна - квартиру розташовану за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий, Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.09.1997 року, як майно, набуте ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий, Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.09.1997 року, в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий, Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, 18.05.1998 року, за час окремого проживання в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин.
Визнати об`єкт нерухомого майна - гараж та погріб розташовані за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий, Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.09.1997 року, як майно, набуте ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий, Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.09.1997 року, в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий, Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, 18.05.1998 року, за час окремого проживання в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2022 року.
Суддя: В. В. Берелет