КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/12338/21

номер провадження №22-ц/824/1697/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року /суддя Комарцева Л.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2021 р. вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз`єднано урізні провадження /а.с.45-46/

В частині стягненні аліментів позивач просила ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 5000 грн, починаючи з 01.01.2016 р.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошові сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 14.06.2021 р. /а.с. 51-56/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з ідентичними апеляційними скаргами, зареєстрованою 29.11.2021 р. за вх.№135126 та 29.11.2021 р. за вх№135122, які апеляційний суд вважає однією апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі просив рішення суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відсутні докази отримання ним пенсії у розмірі 10000 грн. Відповідно до довідки про доходи, розмір його пенсії з січня 2021 року складав 5641, 01 грн, а з липня 2021 року 7641, 02 грн. Проігноровано також судом першої інстанції відсутність доказів щодо незабезпечення з його боку сім`ї, відсутності домовленостей щодо сплати аліментів та щодо доходу позивачки. Не було судом першої інстанції і враховано того факту, що він хворіє, потребує систематичного лікування, не був врахований факт здатності надавати матеріальну допомогу як і не було встановлено стану здоров`я дитини та дійних потреб у постійному нагляді або іншій допомозі. Крім того, позивачем приховано той факт, що син отримує пенсію та соціальну допомогу по інвалідності. Посилався також на ст.ст. 198, 200 СК України про те, що матеріальна допомога надається лише в разі можливості надання такої допомоги. Щодо витрат на правову допомогу, вказував на їх необґрунтованість і те, що нею не надано належних і допустимих доказів сплати 5000 грн. Щодо процесуальних порушень вказував, що не отримував повідомлення про розгляд справи і не мав змоги подати заперечення, оскільки документи з суду отримані позивачем внаслідок приживання в одній квартирі.

ОСОБА_2 14.02.2022 р. отримала копію ухвали та апеляційної скарги, відзив на адресу апеляційного суду не надходив.

Апелянт про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлений належним чином.

17.03.2022 р. наказом Голови Київського апеляційного суду Головачова Я.В. в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи. Припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату Київського апеляційного суду. Установлено, що судді Київського апеляційного суду можуть здійснювати свої повноваження дистанційно у доступному для них місці (в межах України), що дає можливість здійснювати повноваження судді апеляційного суду.

Відповідно до даних системи АСЕД «Апеляція» після 24.02.2022 р. жодних клопотань від сторін не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.09.1986 року, зареєстрований Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис №15.

Встановлено, що сторони мають спільних дітей, доньку ОСОБА_5 , 1987 р.н. та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є пенсіонером по інвалідності 1 групи з дитинства безстроково, група інвалідності А з 18.03.2011 р. безстроково. /висновок МСЕК МОЗ України від 21.02.2011 р.

Також встановлено, що позивач є пенсіонером, пенсійне посвідчення видане 27.09.2016 р.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами ст. 180 СК України щодо обов`язків батьків утримувати дитину; ст. 198 СК України щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати; ст. 182 СК України який містить перелік обставин, який враховується при призначенні розміру аліментів.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи його стан здоров`я, який є непрацездатною особою, інвалідом дитинства І групи та стан здоров`я його батька, матеріальний дохід, який відповідач отримує щомісячно зі слів позивача, що не оспорено відповідачем, матеріальне становище сторін та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дитини з інвалідністю, суд першої інстанції вважав необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ст. 80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Вказані обставини справи підлягають дослідженню судом при розгляді справи.

Всупереч викладеному, у матеріалах справи відсутні докази розміру пенсії позивачки, розміри доходу непрацездатного сина - допомоги по інвалідності.

Рішення суду першої інстанції також грунтується на даних про дохід відповідача у 10 000 грн зі слів позивача, не спростованих в судовому засіданні, оскільки відповідач у розгляді справи участі не брав, судові документи не отримував.

За даними довідки про доходи, розмір пенсії ОСОБА_1 складав з січня 2021 року 5641, 02 грн, з липня 2021 року 7641, 02 грн /а.с. 82/

Таким чином, можливість надання матеріальної допомоги судом першої інстанції не досліджувалась.

Водночас, сторони проживають разом, зареєстровані за однією адресою та є співвласниками квартири./а.с. 27,34/

Відсутні докази у матеріалах справи як на потребу повнолітнього сина у допомозі так і на ухиленні в її наданні, з урахуванням спільного проживання батьків з сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Таким чином, з урахуванням матеріалів справи та відсутності належних доказів, апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Щодо стягнення 5000 грн за надану правову допомогу, апеляційний суд відмовляє у вказаних витратах, оскільки відмовляє у позові.

Щодо судових витрат в суді першої інстанції, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн, половина якого у 681 грн підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на його користь оскільки апеляційну скаргу задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року - скасувати, постановивши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 681 /шістсот вісімдесят однієї/ грн компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: