ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3979/22 Справа № 213/51/19 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П.,Остапенко В.О.

сторони:

позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний тест судового рішення складено 29 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ ««Криворіжтепломережа») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється послуга з централізованого опалення у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до приміщень здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію.

Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення , але відповідач не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 25.10.2014 року по 25.03.2017 року в сумі 107842,36 грн., яку просив стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн..

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 27.12.2015 по березень 2017 року включно, що становить 47510,84 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму сплаченого судового збору у розмірі 775,00 гривень.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з жовтня 2014 по 27 грудня 2015, яка становить 60331,00 гривень - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що суд першої інстанції не надано оцінки доказам, щодо прийняття відповідачем у користування магазину 05.11.2007 року з введеною в експлуатацією системою автономного опалення, будь-яких послуг з того часу відповідач від позивача не отримувала.

Судом не взято до уваги акти складені представниками КПТМ «Криворіжтепломережа» від 15.06.2016 року та 29.05.2017 року, якими встановлено підключення опалювальних приладів нежитлового приміщення до автономного опалення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Криворізької міської ради «Про переведення жилого приміщення у нежиле» № 492 від 13.08.2004 року, житлові приміщення кв. АДРЕСА_2 переведено у нежитлові та дозволено перепланувати у магазин непродовольчих товарів, житлові приміщення кв. АДРЕСА_2 переведено у нежитлові та дозволено перепланувати у закусочну (том 1 а.с. 235)

Відповідно до комплексного висновку ДП «Дніпропетровська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи» від 29 листопада 2005 року № 2174-2410 затверджено робочий проект «Реконструкції нежитлових приміщень (бувших кВ. №21, № 22) під магазин непродовольчих товарів в житловому будинку АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 86-87)

Згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 05.11.2007 року, комісією у складі заступника міського голови -Темника Г.П., головного державного інспектора Дніпропетровської державної інспекції з нагляду за охороною праці в агропромисловому та соціально- культурній сфері - Кононенко Н.М., головного державного інспектора з охорони праці - Озерян В.І., державного інспектора - начальника відділу з енергозбереження по м. Кривому Рогу - Рибкіна В.Г., прийнято в експлуатацію магазин непродовольчих товарів після реконструкції квартир АДРЕСА_2 з топковою (том1 а.с. 88-92).

Відповідно до Акту № б/н від 15.06.2016 року складеного представниками КПТМ «Криворіжтепломережа» ,ТОВ «Сіті-Сервіс КР» та підписаного представником Дубовицьким Е.В. при обстеженні підвального приміщення за адресою : АДРЕСА_2 була виявлена розводка трубопровода від автономного опалення з квартири № 21 в офіс (квартири 1,2 ,№) . В квартирі № 21 встановлено газовий котел. Також при візуальном обстеженні офіса (квартири 1,2,3 ) виявлено, щ стояки системи центрального опалення,які проходять через приміщення зашиті гіпсокартоном, опалювальні прилади, які знаходяться в офісі підключені до газового автономного опалення(том 1 а.с. 227)

Рішенням виконкому районної у місті ради від 12 березня 2014 року №106 присвоєно поштову адресу офісу після реконструкції колишніх квартир АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно з метою внесення змін у вказаний реєстр та відповідно з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2014 року, встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (офіс) АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення становить 129,1 кв.м., приміщення перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (а.с.8).

27.11.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» винесено судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 , згідно якого з неї стягнута заборгованість за теплову енергію

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2018 року вказаний судовий наказ скасовано (том 1 а.с.34).

Згідно з наданих до суду розрахунків заборгованості, сума боргу відповідача за період з 25.10.2014 року по 25.03.2017 року за послугу з постачання теплової енергії становить 107842,36 грн (а.с. 6).

Звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, позивач посилався на те, що на відповідача, який є власником прим. АДРЕСА_2 , покладено обов`язок сплати заборгованості за надані позивачем послуги опалення.

Частково задовольняючи позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа», суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позивачем обставин порушення відповідачем зобов`язання проводити оплату наданих послуг, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування завданих йому збитків у судовому порядку.

Між тим, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується із доводами скаржника щодо незаконності наказу про накладення дисциплінарного стягнення, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі - Закону України

«Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України

«Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання», споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 , отримано рішення виконкому Криворізької міської ради «Про переведення жилого приміщення у нежиле» № 492 від 13.08.2004 року, яким житлові приміщення кв. АДРЕСА_2 переведено у нежитлові та дозволено перепланувати у магазин непродовольчих товарів, житлові приміщення кв. АДРЕСА_2 переведено у нежитлові та дозволено перепланувати у закусочну.

На момент отримання зазначеного рішення чинними були Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення № 1497, відповідно до пункту 9 яких у разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.

Крім того, відповідачем отримано комплексний висновок ДП «Дніпропетровська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи» від 29 листопада 2005 року № 2174-2410 про затвердження робочого проекту «Реконструкції нежитлових приміщень (бувших кВ. №21, № 22 ) під магазин непродовольчих товарів в житловому будинку АДРЕСА_2 :отримано Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 05.11.2007 року, яким прийнято в експлуатацію магазин непродовольчих товарів після реконструкції квартир АДРЕСА_2 з топковою.

Наведені вище обставини свідчать про те, що нежитлові приміщення кв. АДРЕСА_2 відключено від центрального опалення, у відповідності до комплексного висновку ДП «Дніпропетровська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи» від 29 листопада 2005 року № 2174-2410 та демонтовано по робочому проекту для установки автономного опалення з топковою, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги теплопостачання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду, які викладені у подібних справах у Постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц, провадження № 61-7715св18.

При цьому в матеріалах справи наявний Акт складений 15.06.2016 року та підписаний представниками КПТМ «Криворіжтепломережа» ,ТОВ «Сіті-Сервіс КР» та представником Дубовицьким Е.В. де зокрема зазначено, що при обстеженні підвального приміщення за адресою : АДРЕСА_2 була виявлена розводка трубопровода від автономного опалення з квартири № 21 в офіс (квартири 1,2 ,№) . В квартирі № 21 встановлено газовий котел. Також при візуальном обстеженні офіса (квартири 1,2,3 ) виявлено, щ стояки системи центрального опалення,які проходять через приміщення зашиті гіпсокартоном, опалювальні прилади, які знаходяться в офісі підключені до газового автономного опалення (том 1 а.с.227).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач не довів порушення його прав діями відповідача щодо відключення від централізованого опалення, не надано належних доказів на підтвердження того, що відключення від централізованого опалення належного відповідачу нежитлового приміщення спричинило шкоду йому або третім особам, порушило (негативно вплинуло) роботу внутрішньобудинкових мереж, призвело до розбалансування будинку. Як вбачається з матеріалів справи, централізоване опалення в належному відповідачу нежитловому приміщенні відсутнє та використовується система автономного опалення. Доказів, що порушені права власники інших квартир у будинку, судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач не довів, що відповідач продовжує користуватися його послугами, а також, що відключення від центрального теплопостачання здійснено відповідачем самовільно, що є підставою для стягнення заборгованості за надані послуги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову КПТМ «Криворіжтепломережа» в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, на користь з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1162,50 грн., (том 2 а.с.23)

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії -відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа`та на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1162,50 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 21 квітня 2022 року.

Головуючий:

Судді: