Єдиний унікальний номер 448/1354/21
Провадження № 2/448/89/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
19.04.2022 року Мостиський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності, -
І.Короткий зміст позовних вимог.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним цивільним позовом до ОСОБА_3 , покликаючись на те, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р. їм (позивачам) та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 , розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку загальною площею 70,2 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 41 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору та вбудованої кладовки.
Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , а в спадкове майно, що залишилось після його смерті входила саме 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . Спадкодавець ОСОБА_4 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не складав. Згідно матеріалів спадкової справи №161/2020, що заведена після смерті ОСОБА_4 у приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Яксманицького Р.С., спадкоємцями першої черги спадкування за законом до даної спадщини вважались: син спадкодавця - ОСОБА_2 (позивач по справі), дружина спадкодавця ОСОБА_3 (відповідачка по справі), батько спадкодавця ОСОБА_5 та матір спадкодавця ОСОБА_6 .
Зазначають, що позивачка ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р., а позивач ОСОБА_2 з урахуванням Договору про поділ спадщини та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р., фактично став власником 7/12 часток даної квартири (1/3 частка квартири, що належала йому згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р. + 1/4 частка даної квартири, яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 ). Власником 1/12 частки квартири в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р. стала відповідачка ОСОБА_3 .
Стверджують, що частки співвласників даної квартири в натурі не можуть бути виділені, відповідачка ОСОБА_3 не використовує дану квартиру, така в ній не зареєстрована та не проживає, комунальні платежі не сплачує, а вони (позивачі) не можуть у повній мірі розпоряджатись своїм майном. Між ними (позивачами) та відповідачкою ОСОБА_3 існує спір щодо володіння, користування та розпорядження спільною квартирою, який пов`язаний з тим, що площі жилих кімнат не відповідають ідеальним часткам співвласників, а квартира є неподільною.
Покликаються на те, що угоди про сплату грошової компенсації вартості 1/12 частки квартири, належної відповідачці по справі ОСОБА_3 , в добровільному порядку з останньою не досягнуто; частка відповідачки у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування майном є неможливим; припинення частки відповідачки у спірному спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а вони (позивачі) готові компенсувати їй вартість 1/12 частки у спірній квартирі. Крім того, відповідачка ОСОБА_3 має постійне зареєстроване місце проживання у квартирі АДРЕСА_2 .
З огляду на наведене, просять суд ухвалити рішення, яким припинити право відповідачки ОСОБА_3 на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 ; виплатити їй грошову компенсацію вартості 1/12 частини даної квартири; визнати за ними (позивачами) право власності в рівних частках на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на їх (позивачів) користь сплачений ними судовий збір.
ІІ. Позиція учасників справи.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, а подали через канцелярію суду письмові заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, в тому числі про стягнення з відповідачки в їх користь понесених ними судових витрат по сплаті судового збору, просять розглянути дану цивільну справу у їх відсутності, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подала. Як вбачається із матеріалів справи судові повістки відповідачці надсилались рекомендованими листами з повідомленням за адресою місця її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідачки чи про її офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідачки не надходило. Крім того, останню повідомляли про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України.
Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України, суд вважає, що судова повістка відповідачці ОСОБА_3 доставлена і вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Третя особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, а скерував на адресу суду копії сторінок спадкової справи №161/2020, заведеної після смерті ОСОБА_4 , які мають важливе для вирішення справи по суті, а також письмову заяву, в якій просив здійснювати розгляд даної цивільної справи за його відсутності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2021р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності; залучено приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи; ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.
Ухвалою суду від 22.02.2022р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 19.04.2022 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачка ОСОБА_3 належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, а також враховуючи те, що позивачі не заперечували проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що згідноСвідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р., виданого Мостиською міською радою Львівської області, записаного у реєстрову книгу Самбірського МБТІ за №1567-18, квартира АДРЕСА_1 належала в рівних частках ОСОБА_7 (позивачці по справі, яка після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 20.01.2005р. змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »), ОСОБА_2 (позивачу по справі) та ОСОБА_4 . Відтак, кожному з зазначених осіб належала 1/3 частка квартири.
Згідно технічного паспорта на дану квартиру, складеного 11.11.1997р., спірна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 41 кв.м., розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку. Дана квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору та вбудованої кладовки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 .
До складу даної спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
Із матеріалів спадкової справи 161/2020, що була заведена після смерті спадкодавця ОСОБА_4 приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. відомо наступне: спадкодавець ОСОБА_4 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав; у зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснювалося за законом; спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли дану спадщину шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини були: син спадкодавця - ОСОБА_2 (позивач по справі), дружина спадкодавця ОСОБА_3 (відповідачка по справі), батько спадкодавця ОСОБА_5 та матір спадкодавця ОСОБА_6 ; між спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 06.07.2021р. укладено Договір про поділ спадщини, згідно якого до позивача ОСОБА_2 перейшла 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ; 06.07.2021р. позивачу ОСОБА_2 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 зокрема на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; 06.07.2021р. відповідачці ОСОБА_3 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 зокрема на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зокрема інформаційної довідки за №286744075, сформованої 25.11.2021р., що міститься в матеріалах даної цивільної справи, державним реєстратором - приватним нотаріусом Яксманицьким Р.С. 06.07.2021р. на підставі виданого Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р. серії та номер 1381 внесено запис про право власності 42842944, згідно якого ОСОБА_3 на праві приватної власності (вид спільної власності спільна часткова) належить 1/12 частка квартири АДРЕСА_1 ; на підставі виданого Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р. серії та номер 1389 внесено запис про право власності 42842754, згідно якого ОСОБА_2 на праві приватної власності (вид спільної власності спільна часткова) належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .
Таким чином, з урахуванням розподілу належної спадкодавцю ОСОБА_4 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 між його спадкоємцями, на даний час співвласниками спірної квартири є саме сторони по справі: позивач ОСОБА_2 , частка якого у спірній квартирі становить 7/12 (1/3 частка квартири, що належить йому згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р. + 1/4 частка даної квартири, яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р.), позивачка ОСОБА_1 , частка якої у спірній квартирі становить 1/3 (що належить їй згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1996р.), та відповідачка ОСОБА_3 , частка якої в квартирі становить 1/12 (яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2021р.).
Відповідачка ОСОБА_3 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Між сторонами по справі триває спір щодо володіння, користування та розпорядження спірною спільною квартирою.
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_10 , інженера з інвентаризації нерухомого майна, 1/12 частина квартири АДРЕСА_1 не може бути виділена в натурі, оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власникам, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, тощо).
Згідно звіту про оцінку майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Гросаль», ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 275 244 гривень.
V.Застосовані судом норми права.
Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Суд зазначає, що поняття «незначна частка» є оціночним, а тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо.
Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16, тягар доказування, що частки відповідачів є незначними і вони не можуть бути виділені в натурі, несе позивач.
За приписами статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:
1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;
2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування майном є неможливим;
4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
VI. Висновки суду.
Співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1 є сторони по справі: позивач ОСОБА_2 , частка якого у спірній квартирі становить 7/12, позивачка ОСОБА_1 , частка якої у спірній квартирі становить 1/3 та відповідачка ОСОБА_3 , частка якої в квартирі становить 1/12.
Спільне володіння та користування сторонами спірною квартирою є неможливим; з урахуванням співвідношення вартості всієї квартири та часток кожного із її співвласників, частка відповідачки ОСОБА_3 у даній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі; припинення права власності відповідачки ОСОБА_3 на 1/12 частку квартири не завдасть, як вважає суд, істотної шкоди їй як співвласнику; стороною позивачів внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації суму вартості вказаної частини спірного майна, визначеного суб`єктом оціночної діяльності.
У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанцій про сплату судового збору, які містяться в матеріалах справи, кожним із позивачів (як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 ) сплачено судовий збір в розмірі по 1816 грн.
З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то у відповідності вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь кожного з позивачів понесені ними судові витрати, а саме судовий збір в сумі по 1816 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності задовольнити.
Припинити право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/24 частину квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 29.04.2022р.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Дев`ятир Жовківського району Львівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Львів, зареєстрований за адресою: с.Дев`ятир Жовківського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя Ю.В. Кічак