Справа № 461/3781/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/4243/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Кредитної спілки Перше кредитне товариство про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування позову покликався, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2012 року у цивільній справі №1522/6783/12 стягнуто з КС Перше кредитне товариство на користь позивача суму внеску та відсотки по ньому за депозитним договором №ЛВ - 1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та договору №ЛВ -220/0041/08/989 від 19.09.2008 року, з урахуванням додаткового договору №1 від 21.07.2009 року у розмірі 9507,57 грн. Рішення суду набрало законної сили 10.05.2020 року. Надалі, 21.06.2012 року було видано виконавчий лист №1522/9783/12, який був скерований на виконання до відділу ДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одеси. У Другому Приморському відділі ДВС у м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №55267625 за виконавчим листом №1522/9783/12. Водночас, боржник ухиляється від виконання рішення суду. У зв`язку з цим, відповідно до п.4.1.Договору №ЛВ -1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та договору №ЛВ- 20/0041/08/986 від 19.09.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання договорів, яка згідно облікової ставки НБУ, за період з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року, становить 47157,54.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання- відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» хоч і є фінансовою установою, проте не має жодного значення та перешкод щодо застосування Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» до даних правовідносин.

Вказує на те, що ним належним чином обгрунтовано розрахунок пені з 01.05 по 31.05 2020 р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що відповідає вимогам ст.ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання, а саме невиконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2012 р. про стягнення з КС «Перше кредитне товариство» депозитних вкладів, відсотків підтверджено ним письмово в позовній заяві, однак суд не взяв це до уваги. Зокрема , ним не надано постанови про закінчення виконавчого провадження, що свідчило б про фактичне виконання відповідачем рішення суду.

До того ж, відповідачем на спростування позовних вимог не надано доказів про виконання ним рішення суду, що дає підстави вважати про ухилення виконання грошового зобов`язання відповідачем.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2021 р у справі № 461/709/19.

Також суд не взяв до уваги п. 4.1 та п. 4.2 депозитного договору, якими передбачено відповідальність за невиконання умов Договору, а саме нарахування штрафних санкцій.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 10 травня 2012 року, стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 суму внеску та відсотки по ньому за депозитними договорами від 19 вересня 2008 року та від 21 вересня2009 року, з урахуванням додаткового договору від 21 липня 2009 року, у сумі 9 507,57 грн.

21 червня 2012 року було видано виконавчий лист № 1522/6783/12 та скеровано на виконання до відділу ДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі.

За вищевказаним виконавчим листом вчиняються виконавчі дії й на час розгляду справи.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до частини першої статті 549 та частини другої статті 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Установивши, що умовами укладених між сторонами депозитних договорів від 19 вересня 2008 року та 21 вересня 2009 року, не передбачено відповідальності кредитної спілки за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді сплати пені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Посилання апелянта на положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», як на підставу для стягнення пені, є помилковими.

Згідно з преамбулою Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», предметом регулювання даного закону є договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Даний висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладений у постанові від 16.04.2021 р. № 461/709/19.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не долучено жодного доказу, який би підтвердив про невиконання рішення суду, долучення копії постанови про відкриття виконавчого провадження свідчить лише про перебування виконавчого листа на виконанні.

Крім того, за договорами, укладеними між сторонами, не встановлено відповідальність у виді неустойки (пені, штрафних санкцій) та розміру такої за прострочення або несвоєчасне повернення грошових коштів.

Крім того, безпідставними є твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2021 р у справі № 461/709/19.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії , §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі Хірвісаарі проти Фінляндії ).

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, оскаржуване судове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.09.2021 р. залишити без змін.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 18 квітня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук