Справа № 510/2524/20
Провадження № 2/510/211/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.22 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пізніше, 08.12.2020 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

На підставі клопотання представника позивача адвоката Урум А.Д. (ордер серії МК № 126259 від 08.12.2020 р.) з Ренійської РДНК витребувано спадкові справи, заведені після смерті ОСОБА_2 (№ 14/06) та ОСОБА_3 (№ 325/08).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Самбурський О.Б. у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з тим, що позовна заява не містить доказів відсутності інших спадкоємців. Справу просив розглянути у його відсутності.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , видане 11.08.2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, серія НОМЕР_1 ; свідоцтво про смерть 16.04.2008р. ОСОБА_3 , видане 16.04.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, серія НОМЕР_2 ; заповіт ОСОБА_2 від 30.11.1994р., зареєстрований в реєстрі за № 4300, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 ; заповіт ОСОБА_3 від 29.11.1994р., зареєстрований в реєстрі за № 4269, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; копія паспорту громадянина Російської Федерації виданий 26.03.2003р. відділом внутрішніх справ ЗАТО п. Відяєво Мурманської області - ОСОБА_1 , № 47 03 656283; довідка виконкому Ренійської міської ради Одеської області № 1392 від 17.02.2020 р., із якої вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 разом з ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 ; довідка виконкому Ренійської міської ради Одеської області № 1393 від 17.02.2020 р., із якої вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 ; звіт про незалежну оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 11.11.1994р. з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно; заява ОСОБА_1 від 22.12.2005р. до нотаріальної контори про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , зареєстрована в реєстрі за № 13074; витяг про реєстрацію та інформаційна довідка із спадкового реєстру № 38413295; заява ОСОБА_1 від 22.07.2008р. до нотаріальної контори про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , зареєстрована в реєстрі за № 4201; витяг про реєстрацію та інформаційна довідка із спадкового реєстру № 45143764.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили заповідальні розпорядження за якими усе належне їм майно заповідали позивачу, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом.

Відповідно до матеріалів витребуваних спадкових справ № 14/06 та № 325/08 позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

08.12.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Тобто матеріали справи містять докази того, що позивач є спадкоємцем спадкового майна яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за заповітом, прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову долю у спадщині не має, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення викладені у відзиві, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 58, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею приміщень 57,9 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтин СОРОКІН