РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1544/21

Провадження №2/568/100/22

27 квітня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.04.21 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу дитина проживає з батьком. Мати дитини не приймає участі в вихованні та розвитку сина.

З огляду на те, що батько, який повною мірою займається вихованням та розвитком сина, створює належні умови життя та розвитку, позивач просить суд визначити постійне місце проживання сина з ним, оскільки так буде якнайкраще забезпечено права та інтереси дитини.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 30.11.21 р. у справі № 568/1544/21 позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначен підготовче засідання.

Ухвалою від 18.01.22 р. закрито підготовчне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалами від 02.02.22 р., 10.03.22 р., 29.03.22 р. судовий розгляд відкладено.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Просив позов задоволити, оскільки, визначення місця проживання дитини з батьком буде якнайкраще для інтересів дитини та її всебічного розвитку.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки вона виїхала за межі країни.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи строки розгляду справи, той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, суд визнав за можливе провести розгляд справи за наявними в матеріалах доказами.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 21.04.2008 р. між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 26.

В шлюбі народились: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження сурії НОМЕР_2 .

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.04.21 р. шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Радивилівського районного суду Рівненської області від 08.12.21 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частни всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину починаючи з 21.10.21 р. та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно Довідки Козинської сільської ради від 11.10.21 р. № 1205, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , з ним без реєстрації проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, будинок садибного тиипу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 160,2 кв.м. в

АДРЕСА_1 ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, діяльність - вантажний автомобільний транспорт (основний).

Відповідно до рішення Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 113 від 04.11.21 р. "Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ", сільська рада вирішила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Висновком органом опіки та піклування Козинської сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 працевлаштований, має дохід в розмірі 15000 грн. щомісяця. Комісією обстеження умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що будинок повністю відповідає санітарно-гігієнічним нормам, для дитини виділена окрема кімната; дитина забезпечена одягом, взуттям, речами повсякденного вжитку, продуктами харчування.

З інформації Козинського НВК, відомо, що учень 7А кл. Келлер ОСОБА_5 , регулярно відвідує заняття у школі; дитина завжди охайна, доглянута, батьки спілкуються з педагогами, цікавляться шкільним життям та емоційним станом дитини.

Мати дитини за місцем реєстрації відсутня та не проживає.

Комісія дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

При цьому, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що батько дитини працевлаштований, має у власності нерухоме майно. Батько забезпечив сину належні умови для проживання та його духовного, матеріального забезпечення, цікавтиться життям сина, піклується про нього.

Згідно висновку органу опіки та піклування Козинської сільської ради встановлено доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , суд враховує той факт, що мати залишила сина з батьком та покинула країну, на цей час дитина проживає разом з батьком, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

При цьому, визначення місця проживання дитини разом з батьком не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання останньої з батьком, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечить інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позовач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ),

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області (, адреса: 35523, вул.Берестецька, 145, с.Козин, Дубенського району Рівненської області)

Повне судове рішення складене 27.04.22 року.

Суддя А.О. Сільман