Справа № 352/534/22
Провадження № 2/352/422/22
У Х В А Л А

про залишення без руху

"22" квітня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р.Р., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до арбітражного керуючого-ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

До Тисменицького районного суду 19.04.2022 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до арбітражного керуючого-ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якому позивачка просить: 1) стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 164672,71 грн; 2) стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. А також позивачка подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, мотивуючи, що у неї скрутне матеріальне становище, оскільки через невидачу трудової книжки вона не мала можливості влаштуватись на роботу та мати постійний заробіток.

Однак, позовну заяву слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, або позивачами є: військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У п.1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати" судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

На підтвердження скрутного майнового стану позивачка не долучила жодного доказу. Саме лише твердження позивачки про те, що у неї відсутній постійний дохід, та тривале перебування у статусі безробітної особи, не свідчать про дійсний матеріальний стан позивачки.

Між тим, як було відзначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року під час розгляду справи 0940/2276/18, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…» тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином для встановлення достатніх правових підстав для можливості застосування судом норми п.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (вирішення питання про звільнення від сплати судового збору) позивачці слід надати суду докази скрутного матеріального становища.

Одночасно слід роз`яснити, що позивачка вправі заявити клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, позивачці слід сплатити 2639,12 грн (1646,72 грн + 992,40 грн) за дві вимоги майнового характеру у відповідності до вимог п.1.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осібза наступними реквізитами: отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Тисмениця/22030101, код ЄДРПОУ отримувача 37951998; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО 899998; рахунок отримувача UA0009666; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачці строк для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185, 260-261 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до арбітражного керуючого-ліквідатора Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху, надавши позивачці строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для виправлення вказаних недоліків та роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачці.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ

Повна ухвала складена 22.04.2022 р.