ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1461/21
номер провадження 2/695/214/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноша справу за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до акціонерного товариства «Дельта Банк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнко Андрій Андрійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 , приватний нотаріус Кондратюк Віктор Станіславович, про відновлення записів про обтяження,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Укирсиббанк» у травні 2021р. звернувся до суду з позовом до АТ «Дельта Банк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнко А.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 , приватний нотаріус Кондратюк В.С., про відновлення записів про обтяження.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 23.05.2007р. уклали кредитний договір №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 37500 дол. США.

З метою належного забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним кредитним договором позивач уклав із ОСОБА_1 договір іпотеки №54723 від 23.05.2007 р., відповідно до умов якого в іпотеку прийнята квартира АДРЕСА_1 .

Державним нотаріусом Компанієць О.Г. 23.05.2007 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано заборону на нерухоме майно - номер обтяження 5005361 та зареєстровано обтяження іпотекою в Державному реєстрі іпотек, реєстровий номер обтяження 5005476.

ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконувала, а тому рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014р. із неї була стягнута заборгованість у розмірі 64688.13 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.04.2014р. становить 757910.48 грн.

Разом із тим 17.12.2012р. приватний нотаріус Кондлратюк В.С. вніс зміни до Державного реєстру іпотек за реєстраційним номером обтяження 5005476 та замінив іпотекодержателя АТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» за реєстровим №2949 від 08.12.2011р.

Однак позивач наполягає, що не відступав на користь АТ «Дельта Банк» права вимоги по кредитному договору №0 та договору іпотеки №54723 від 23.05.2007 р., що були укладені із ОСОБА_1 , а записи у державному реєстрі іпотек щодо заміни іпотекодержателя були вчинені нотаріусом внаслідок помилки, через яку позивач незаконно позбавлений пріоритетних прав іпотекодержателя.

За таких підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

У ході проведення підготовчого засідання 23.02.2022р. представник третьої особи по справі ОСОБА_1 , адвокат Пилипенко Р.Б. заявив клопотання про закриття провадження в цивільній справі, оскільки остання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказане клопотання мотивовано тим, що зміна іпотекодержателя за вказаним вище договором відбулося саме на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.20111р. за №2949, який був укладений між АТ «Укрсиббанк» та АТ «Дельта Банк». При цьому позивач вказує, що записи у Державному реєстрі іпотек щодо зміни іпотекодержателя зроблені безпідставно, однак із відомостей з державного реєстру іпотек вбачається, що така заміна відбулася на виконання умов вказаного вище договору купівлі-продажу прав вимоги, при цьому позивачем до матеріалів справи вказаний договір не надано, відомостей про оспорення в судовому порядку змісту останнього також не повідомлено. Таким чином фактично спір існує між господарюючими суб`єктами, а тому, відповідно до ст. 20 ГПК України підлягає розгляду саме в господарському суді.

Представник позивача у підготовчому засіданні, що відбулось 23.02.2022р. просив відкласти останнє, з метою належного з`ясування питань укладення вказаного договору купівлі-продажу права вимоги.

В подальшому представник позивача в підготовчі засідання, що відбулись 21.03.2022р. та 27.04.2022р. не з`явився із невідомих для суду причин, будь-яких клопотань суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи скарг суду не надав.

Третя особа по справі - приватний нотаріус Кондратюк Віктор Станіславович в підготовче засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи скарг суду не надав.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Пилипенко Р.Б. звернувся до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , на задоволенні клопотання про закриття провадження по справі наполягав у повному обсязі.

Суд зауважує, що за нормами Глави 3 Розділу ІІІ ЦПК України при проведенні підготовчого провадження, неявка учасників не є перешкодою для його проведення та ухвалення на цій стадії цивільного процесу одного з рішень визначених ст. 200 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Подаючи вказану позовну заяву позивач посилався на практику ВС, відповідно до якої спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж нерухомого майна.

За таких підстав було відкрито провадження по даній справі.

Позивач наполягав, що не існує підстав для зміни іпотекодержателя по договору іпотеки №54723 від 23.05..2007р., а договір купівлі-продажу прав вимоги не містить положень щодо відступлення прав по вказаному кредитному договору, що укладався із ОСОБА_2 .

Разом із тим в матеріалах справи примірник вказаного договору купівлі-продажу прав вимоги відсутній.

Однак із наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна за №253984467 від 22.04.2021р., вбачається, що підставою внесення відповідного запису про зміну іпотекодержателя став саме договір купівлі-продажу прав вимоги, що був укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011р. та зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком Д.Г.

Таким чином вбачається, що рішення про реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки було прийнято приватним нотаріусом Кондратюк В.С. не на підставі договору, стороною якого є ОСОБА_1 , а на підставі укладеного двома банками (АТ «Укрсиббанк» та АТ «Дельта Банк») договору купівлі-продажу права вимоги від 08.12.2011 року №2949. Тож, спір випливає із виконання (реалізації) вказаного правочину, який укладений в межах господарсько-фінансової діяльності двох банківських суб`єктів, що мають статус юридичних осіб, та стосується інтерпретації кожним із цих двох суб`єктів обсягу забезпечення кредитних зобов`язань, що були відступлені новому кредитору.

Крім того, між сторонами наразі відсутній спір щодо виконання правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є АТ «Укрсиббанк» та АТ «Дельта Банк». Натомість заявлено вимогу про скасування рішення реєстратора - приватного нотаріуса, який діяв відповідно до укладеного сторонами договору про відступлення права вимоги (факторингу) від 08.12.2011 року №2949.

При цьому представник позивача не зміг пояснити суду а ні обставин укладення вказаного договору про відступлення права вимоги, а ні надати його умов. При цьому відомостей щодо оскарження вказаного договору жодною із сторін не надано.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Із аналізу ч. 1 ст. 19 ЦПК України можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за винятком, коли розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 1 та п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Оскільки судом встановлено, що спір фактично виник із виконання та різного трактування правочину (договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011р. №2949), який укладений саме в межах господарсько-фінансової діяльності двох банківських суб`єктів, який мають статус юридичних осіб, то вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду.

За таких обставин клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Пилипенка Р.Б. про закриття провадження по справі підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі, оскільки виходячи зі змісту вказаних позовних вимог та підстави виникнення спору спір слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом п`ятим ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-УІ «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-УІ); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Таким чином, підлягає до повернення сплачений позивачем судовий збір (платіжне доручення № від 13.05.2021р.) з державного бюджету при пред`явленні даного позову до суду, оскільки справа закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 255-256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до акціонерного товариства «Дельта Банк» від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнко Андрій Андрійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 , приватний нотаріус Кондратюк Віктор Станіславович, про відновлення записів про обтяження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що даний спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Повернути акціонерному товариству «Укрсиббанк»( 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; ЄДРПОУ 09807750) за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 2270 грн., сплачених відповідно до платіжного доручення № від 13.05.2021р..

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Середа Л.В.