У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2022 Справа №2-5497/07

07 квітня 2022 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-Головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Скала В.І.

-сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №2-5497/07, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк», в особі Тернопільської філії ВАТ «КРЕДОБАНК», заборгованості за кредитним договором за №221/2006 від 04 липня 2006 року у розмірі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі Товариство, ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-5497/07, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк», в особі Тернопільської філії ВАТ «КРЕДОБАНК», заборгованості за кредитним договором за №221/2006 від 04 липня 2006 року у розмірі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору.

В обґрунтування заяви ТОВ «Вердикт Капітал» вказало, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2007 року у справі №2-5497/07 стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №221/2006 в сумі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду у справі №2-5497/07 за позовом ВАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ВАТ «Кредобанк» а його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_2 відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження.

Зазначило, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ВАТ «Кредобанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою, оскільки потребує звірки усіх відповідних документів, що в свою чергу стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім цього, на підтвердження відсутності виконавчого листа ними складено Акт перевірки матеріалів кредитної справи.

Вказало, що видача стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» дублікату виконавчого листа жодним чином не порушує права ОСОБА_2 та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі.

Посилаючись на наведене, заявник просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року заяву прийнято до розгляду.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Колодовський О.В. подав заперечення на заяву. Вказав, що згідно інформаційного листа за №73998 від 05 листопада 2021 року Відділу ДВС у м. Тернополі, на виконанні у Другому відділі ДВС Тернопільського МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа за №2-5497, виданого 26 грудня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 46 083,38 грн. 31 липня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Починаючи з 2013 року вказаний виконавчий лист не перебував на виконанні у жодному відділі ДВС та не перебуває на даний час.

Зазначив, що жодної поважної причини щодо поновлення строку у свої заяві заявник не навів та не надав доказів на його поновлення. З моменту закінчення виконавчого провадження у 2013 році і до дати звернення із відповідною заявою до суду у 2021 році минуло більше 8 років. Стягувач жодних дій, які б свідчити про зацікавленість у стягнення боргу, не вчиняв.

Крім цього, поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання можливе лише за наявності у стягувача вказаного виконавчого документа. При цьому, таке поновлення через вісім років після його повернення без виконання є порушенням принципу юридичної визначеності.

Вказав, що з моменту укладення договору відступлення прав вимоги у 2010 році стягувач жодних дій щодо виконавчого документа чи виконавчих проваджень не вчиняв. При цьому вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу у 2013 році, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та можливість видачі його дубліката завершився 01 серпня 2016 року, тобто більше 5 років тому.

Також, на момент укладення договору відступлення права вимоги у 2010 році заявник, набуваючи права стягувача, повинен був бути обізнаний про стан виконання рішення суду, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заявник, набуваючи прав вимоги за даним кредитним договором, зобов`язаний бути обізнаним про стан майнових вимог за кредитними договорами, права вимоги за якими він набуває.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім цього, просив розгляд справи проводи без його та боржника участі.

У судове засідання представник заявника не з`явився, хоча про час та дату був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданій заяві представник заявника просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Боржники ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Попередньо у поданих запереченнях представник ОСОБА_2 - адвокат Колодовський О.В. просив розгляд справи проводити без його та боржника участі.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2007 року у цивільній справі №2-5497/07 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») в особі Тернопільської філії ВАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №221/2006 від 04 липня 2006 року у розмірі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору.

На підставі даного рішення суду 26 грудня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист.

06 жовтня 2010 року між ПАТ «Кредобанк», який є правонаступником ВАТ «Кредобанк», та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов п. 1 Параграфа 3 якого, банк передав новому кредитору, а останній прийняв право вимоги заборгованості з усіма забезпеченнями, вказаними у Додатку №1 до договору, та усі інші права, в тому числі претензії по основному боргу, процентах, комісії і штрафних санкціях.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2021 року замінено стягувача ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цивільній справі №2-5497/07 за позовом ВАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №221/2006 від 04 липня 2006 року.

Як слідує з акту про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи за №221/2006@USD, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» проведеною перевіркою встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів №2-5497/07, виданих на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2007 року.

Як вбачається з інформаційного листа Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №73997 від 05 листопада 2021 року, на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження згідно виконавчого листа №2-5497, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ВАТ «Кредобанк» 46 083,38 грн. 31 липня 2013 року керуючись вимогами п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На даний час вказаний виконавчий лист в жодному відділі ДВС на виконанні не перебуває та не перебував з 31 липня 2013 року.

З даних АСВП щодо виконавчого провадження за №6023445 з примусового виконання виконавчого листа №2-5497, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року вбачається, що вказане виконавче провадження завершене, оскільки 31 липня 2013 року державним виконавцем на підставі вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому зазначено, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа до 31 липня 2014 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В силу вимог ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як слідує із змісту поданої заяви, заявник обгрунтовуючи заяву зазначає, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ВАТ «Кредобанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою, оскільки потребує звірки усіх відповідних документів, що в свою чергу стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Крім цього, на підтвердження відсутності виконавчого листа ними складено Акт перевірки матеріалів кредитної справи.

Проте, заявником не викладено причини та не наведено відповідних доказів, які перешкоджали ТОВ «Вердикт Каптітал», який є правонаступником первісного стягувача, ініціювати вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, що в свою чергу є підставою для звернення Товариства із заявою про поновлення пропущеного строку у період після укладення договору відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року, що передував постанові державного виконавця від 31 липня 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Встановлено, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання 23 січня 2008 року. Постановою державного виконавця від 31 липня 2013 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, строк повторного пред`явлення вказаного виконавчого листа визначений до 31 липня 2014 року. Після придбання права вимоги до боржника ОСОБА_2 06 жовтня 2010 року заявник станом виконавчого провадження не цікавився та жодних дій щодо пред`явлення виконавчого листа повторно до виконання не вчиняв.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що первісний кредитор в повній мірі вчинив дії щодо пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, а заявник, придбавши вказані вимоги, після спливу строку пред`явлення його до виконання із заявою про його поновлення до суду не звертався та станом виконавчого провадження не цікавився.

Заявником не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про перешкоди у зверненні виконавчого документа до примусового виконання у визначений законом строк.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги зі первісним стягувачем, зобов`язаний був ознайомитися із обсягом та наявність прав вимоги, які останній набув на підставі вказаного договору, зокрема перевірити наявність оригіналів виконавчих листів та встановити факт пред`явлення їх до виконання у органи ДВС.

Доводи заяви свідчать лише про те, що заявник більше 8 років фактично не цікавився ходом виконання судового рішення. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчитимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положець ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив та суд не вбачає підстав для його поновлення, у задоволенні заяви щодо видачі дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №2-5497/07, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк», в особі Тернопільської філії ВАТ «КРЕДОБАНК», заборгованості за кредитним договором за №221/2006 від 04 липня 2006 року у розмірі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа №2-5497/07, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредобанк», в особі Тернопільської філії ВАТ «КРЕДОБАНК», заборгованості за кредитним договором за №221/2006 від 04 липня 2006 року у розмірі 45 597,41 грн., а також 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 455,97 грн. судового збору, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 07 квітня 2022 року.

Головуюча І.М. Черніцька