21.04.2022 347/985/18
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Гордія В.І.,
з секретарем Корбутяк Н.М.,
з участю представника відповідача адвоката Лазоришина І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Косові заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Національного природного парку «Гуцульщина» про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
13.04.2022 року представник позивача Строїч Лілія Теофілівн електронною поштою подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Національного природного парку «Гуцульщина» про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення з роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Заяву представник позивача мотивує тим, що рішенням Косівського районного суду від 30.03.2022 року позов ОСОБА_2 було задоволено в повному обсязі. Однак, при розгляді вказаної справи позивачем були понесені судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн., заяву про детальний опис яких було подано адвокатом 23.05.2019 року. В зв?язку із цим просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву свого адвоката про ухвалення додатково рішення підтримав з наведених у заяві підстав та не заперечив щодо вирішення питання розподілу судових витрат, в тому числі і щодо сплати судового збору.
Представник НПП «Гуцульщина» адвокат Лазоришин І.І. в судовому засіданні не заперечив щодо вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат, в тому числі, розподіл щодо сплати судового збору, так як це дійсно передбачено законом. Однак, заперечив щодо стягнення на користь позивача 7000 грн. витрат на правничу допомогу, мотивувавши тим, що адвокат Строїч Л.Т. жодного разу не була в судовому засіданні, і будь-яких витрат на прибуття до суду не понесла. А крім того, у встановлені процесуальним законом строки, такі вимоги не заявляла. Просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити, а щодо розподілу судових витрат в частині сплати судового збору, не заперечив.
Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву адвоката слід задоволити частково з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Також, згідно положень ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, згідно вимог ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням Косівського районного суду від 30.03.2022 року позов ОСОБА_2 було задоволено повністю: визнано незаконним і скасовано наказ про звільнення позивача, поновлено його на роботі на попередній посаді, і присуджено стягнути з відповідача, НПП «Гуцульщина», на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по день ухвалення судового рішення (а.с.232-239 Т.2).

До ухвалення судового рішення, а саме, 23.05.2019 року представник позивача, адвокат Строїч Л.Т. подала до суду заяву про детальний опис робіт та наданих послуг з копіями квитанцій на загальну суму 6500 грн. (а.с.174, 176 Т.1). Окрім того, в матеріалах справи є копії посадочних документів виданих на ім?я ОСОБА_1 від 03-04.04.2019 року на суму 187,74 грн. і від 04-05.04.2019 року на суму 199,26 грн. (а.с.133, 134 Т.1).

А це вказує на те, що сторона позивача вчасно, до ухвалення судового рішення, подала докази понесених витрат на правничу допомогу, та відповідну заяву, що дає суду підстави ухвалити в цій частині додаткове рішення, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати за надання правової допомоги. Однак, сума їх становитиме не 7000 грн. як вказано у заяві, а 6887 грн., які підтверджені відповідними доказами.

Окрім того, оскільки при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу та стягнення судового збору, то суд вважає за доцільне також ухвалити з цього приводу додаткове рішення.

Так, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

А згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а суд задовольнив його позов повністю, який містив три позовні вимоги, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір на загальну суму 3838,85 грн., а саме, по 992,40 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру (992,40 грн. х 2 = 1984,80 грн.) та 1854,05 грн. за одну позовну вимогу майнового характеру.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 133-137, 141, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Національного Природного Парку «Гуцульщина» на користь ОСОБА_2 6887 (шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. понесених судових витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з Національного Природного Парку «Гуцульщина» 3838 (три тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 85 коп. судового збору на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ