Справа № 626/636/22
Провадження № 2/626/312/2022
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

29.04.2022 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 28.04.2022 року звернулася до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд вказує на таке. За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначено в якості відповідача ОСОБА_2 , який проживає за адресою: Російська Федерація, м.Вороніж.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укр/рос), по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Позивач вказала місце проживання відповідача на території Російської Федерації. За таких обставин, позов необхідно вирішувати з врахуванням положень ч. 8 ст. 130 ЦПК України стосовно повідомлення осіб, що проживають за межами України в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто з дотриманням вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам, що підписана 22.01.1993 р. в м. Мінськ.

Так, відповідно до вимог зазначеної Конвенції, матеріали позову мають бути виконані також і на російській мові.

Згідно з п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом міністерства юстиції України та ДСА України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до ст.17 Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенцією установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі в належним чином завіреному перекладі на російську мову.

Згідно вимогст.79 Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Всупереч зазначеному, позивачем долучено до позову копію позовної заяви та додатків без їхнього завіреного перекладу на мову запитуваної держави, якою в даному випадку є Російська Федерація, в кількості, необхідній для вручення іншій стороні та для виконання доручення суду, адресованого компетентному органу іноземної держави.

Крім того, позивачеві слід уточнити адресу місця знаходження відповідача, .

Як передбачено ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких підстав, подана позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя