УХВАЛА

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 466/8176/20

провадження № 61-3368ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року та на постанови Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Головного Управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом та просив стягнути з Державної казначейської служби України 245 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Рішенням Шевченківського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року в складі судді Невойта П. С., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в складі колегії суддів Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Крайник Н. П., позов задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 243 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду від 26 січня 2021 року в складі судді Невойта П. С., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року в складі колегії суддів Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Крайник Н. П., стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн витрат на правову допомогу.

02 березня 2022 року керівник Львівської обласної прокуратури засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у справі № 466/8176/20 є стягнення 245 000 грн на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2021 року та на постанови Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук