Справа № 509/5388/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жижки О.В.

секретар Дімова І.А.

учасники процесу не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.05.2018 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 51877287 від 11.05.2018, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2018 року. У житловому будинку зареєстрований, але фактично ніколи не проживав та не проживає ОСОБА_2 . Реєстрація ОСОБА_2 спричиняє для позивача суттєві незручності, оскільки порушує право власності позивача, ОСОБА_1 позбавлений можливості вільно та на власний розсуд користуватися своєю власністю.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.11.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 03.12.2021 року.

У судове засідання 03.12.2021 учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, від позивача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 хоче надати до суду додаткові докази, у зв`язку з чим проведення засідання було відкладене на 31.01.2022.

У судове засідання 31.01.2022 року відповідач не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час та місце його проведення, і суд, враховуючи клопотання позивача, ухвалою від 31.01.2022 року закрив підготовче провадження, справу призначив до судового розгляду по суті на 14.03.2022.

У судове засідання 14.03.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, у зв`язку з чим проведення засідання було відкладене на 28.04.2022.

05.04.2022, 22.04.2022 року до суду надійшли заяви позивача ОСОБА_1 , в якій він вказує, що подав до суду всі необхідні документи, які дають можливість розглянути дану справу, а також з урахуванням того, що в Україні триває війна, що ускладнює прибуття позивача до суду, просив призначити справу до розгляду та розглядати її без його участі.

У судове засідання 28.04.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти: «Адресат відсутній за вказаною адресою», в якому надсилалася судова повістка на 28.04.2022 на адресу реєстрації відповідача ( АДРЕСА_2 ), і суд, враховуючи заяву позивача, вирішив провести судовий розгляд за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Кураловою Т.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1-435, ОСОБА_1 є спадкоємцем житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2018 року № 123591680, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2021 №289391342, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу №306 від 27.09.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб зазначено про те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 09.09.2015.

Відповідно до довідки сільського голови Дальницької сільської ради Одеської області від 17.12.2021 року № 697, згідно акту депутата ОСОБА_3 від 27.09.2021, ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно не проживає за даною адресою і не проживав.

Відповідно до довідки Барабойського старости ОСОБА_4 Дальницької сільської ради Одеської області від 28.09.2021 року № 406, згідно акту депутата ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно не проживає за даною адресою і не проживав.

Відповідно до Рішення виконкому Барабойської сільської ради Овідіопольського району від 17.12.2015 року №8 вулицю Леніна с. Барабой перейменовано на вулицю Соборності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, на підставі наведеного судом встановлено, що відповідач не проживає в даному будинку з 2015 року, позивач, як власник житлового будинку, не бажає надавати відповідачу у подальшому можливість використовувати дане приміщення.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.

Доказів того, що позивач перешкоджав відповідачу в користуванні жилим приміщенням матеріали справи не містять.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 2,4-13,81,89,258-259,268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме будинком АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2021.

Суддя О.В. Жижка