КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3995/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Київ

Справа № 755/4511/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Яровенко Н.О.,

у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції, застосовуючи ч. 4 ст. 183 ЦПК України, не звернув уваги на відсутність в цій нормі законодавчо визначеного обов`язку направлення саме подання іншим учасникам справи та судом неправомірно ототожнено заяву з процесуальних питань з поданням.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2021 року приватний виконавець Артемчук Т.В., на виконанні якого перебуває виконавче провадження № 66882983 від 20.09.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 2 410 789 грн. 14 коп., звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

До вказаного подання приватним виконавцем не додано доказів, які підтверджують факт направлення ним копій подання іншим учасникам справи (провадження).

Повертаючи подання без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем, в порушення ч. 2 ст.183 ЦПК України, не надано доказів надсилання подання учасникам справи (описів поштових відправлень та квитанцій про таку відправку), а тому дійшов висновку про повернення подання відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права, враховуючи наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення приватного виконавця з поданням про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10, 11 статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У частині першій статті 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Зміст п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України містить чіткий перелік процесуальних документів, поданих на стадії виконання судового рішення, до яких додаються докази надіслання їх іншим учасникам справи, а саме: заяви, скарги, клопотання чи заперечення.

Отже, вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (скарги, клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

В даному випадку, приватний виконавець звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, тоді як процесуального документу - подання у переліку, визначеному п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, немає.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги ч. 4 ст. 183 розділу ІІ «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не стосуються та не регулюють питання подачі саме подання приватного виконавця, а тому не підлягають застосуванню у цій справі, що свідчить про відсутність обов`язку надавати докази направлення саме копії подання іншим учасникам провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому існують підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.