П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Готри Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Бочко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника - адвоката Грабара Миколи Федоровича на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2021 року, постановлену головуючим суддею Сідей Я.Я., у справі за заявою ОСОБА_1 та її представника - адвоката Грабара Миколи Федоровича про виправлення помилок, допущених у виконавчих листах та зазначення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М.Ф. звернулися до суду із заявою про виправлення помилок, допущених у виконавчих листах та зазначення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 27 червня 2017 року позовну заяву AT КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

01 серпня 2018 року Апеляційний суд Закарпатської області задовольнив апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грабара М.Ф. по цивільній справі № 202/37649/13-ц, виніс постанову, згідно з якою стягнуто на користь ОСОБА_1 з позивача ПАТ «Приватбанк», , у рахунок відшкодування судових витрат 114610,16, з яких 253,60 - компенсація витрат із оплати судового збору, 114356,56 грн. - компенсація витрат сторони та її представника, що пов`язані з явкою до суду; стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2030,92 грн. у рахунок компенсації витрат сторони та її представника, що пов`язані з явкою до суду, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

02 квітня 2019 року Закарпатським апеляційним судом задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Грабара М.Ф. про винесення додаткового судового рішення у цивільній справі № 202/37649/13-ц та стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», , на користь відповідачки ОСОБА_1 13 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

02 квітня 2019 року Закарпатський апеляційний суд виніс додаткову постанову у цивільній справі № 202/37649/13-ц, згідно з якою стягнуто з позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», , на користь представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 1063, 70 грн. компенсації за відрив від звичайних занять.

07 червня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області по цивільній справі № 202/37640/13-ц видано три виконавчі листи, у яких допущено помилки при їх оформленні. Так, у кожному виконавчому листі, у розділі з інформацією, яка стосується боржника за даним виконавчим листом, зазначено лише коротку назву боржника - AT КБ «ПриватБанк», замість зазначення повної назви боржника - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Також при зазначенні адреси місця знаходження боржника зазначено поштову адресу боржника - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та вказано: 94094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, замість його фактичної адреси (місця знаходження): Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок ІД.

Крім того, враховуючи, що стягувачами за виконавчими листами від 07.06.2019 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк давності пред`явлення даних виконавчих листів до виконання було перервано 09 липня 2021 року, шляхом пред`явлення виконавчих листів для примусового виконання до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просять суд зазначити у нових виконавчих листах строк для їх пред`явлення, який встановити терміном у три роки з дня видачі кожного конкретного виконавчого листа.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2021 року заяву задоволено частково.

Виправлено помилку у виконавчих листах, виданих 07 червня 2019 року Хустським районним судом по цивільній справі №202/37649/13-Ц, зазначивши повні реквізити боржника - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», а саме: найменування боржника: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», місце знаходження боржника: 01601, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д, ; кореспондентський рахунок: НОМЕР_1 у Національному банку України IBAN-код Кореспондентського рахунку акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»: НОМЕР_2 ; поточний рахунок: № НОМЕР_3 .

В частині заявлених вимог щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів, виданих 07 червня 2019 року Хустським районним судом по цивільній справі №202/37649/13-Ц - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині відмови в поновленні пропущеного строку на пред`явлення виконавчих листів, ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М.Ф. оскаржили таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати в цій частині.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що строк на пред`явлення виконавчих листів від 07 червня 2019 року виданих у цивільній справі № 202/37649/13-Ц ними не пропущений, тому заявляти про поновлення його Хустським районним судом Закарпатської області у них не було потреби, а у своїй заяві від 29 вересня 2021 року вони і не просили Хустський районний суд Закарпатської області про вирішення питання про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому у Хустського районного суду Закарпатської області не було підстав не те що виносити таке рішення, а і взагалі розглядати його. Вважає, що існування цієї ухвали грубо порушує процесуальні права стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на стадії виконання рішення суду та може унеможливити його виконання через штучне обмеження строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання. Відтак, вважають ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2021 року незаконною в цій частині та такою, що підлягає в цій частині скасуванню апеляційним судом.

Зазначають, що 07 червня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області по цивільній справі № 202/37649/13-Ц було видано три виконавчі листи Хустського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2019 року, у яких судом було допущено помилки при їх оформленні.

Так, у кожному виконавчому листі, у розділі з інформацією, яка стосується боржника за даним виконавчим листом, судом було зазначено лише коротку назву боржника - AT КБ «ПриватБанк», замість зазначення судом повної назви боржника - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Також, у цих виконавчих листах судом було допущено помилку при зазначені адреси місця знаходження боржника та зазначено поштову адресу боржника - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та вказано: 94094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, замість його фактичної адреси (місяця знаходження): Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок ІД.

09 липня 2021 року стягувачі за виконавчими листами Хустського районного суду Закарпатської області від 07.06.2019р., виданих судом по цивільній справі № 202/37649/13 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подали до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяви від 09.07.2021р. про примусове виконання судових рішень та виконавчих листів Хустського районного суду Закарпатської області від 07.06.2019 року (кожен окремо, відповідно). Копії заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додані до заяви про виправлення помилок у виконавчих листах від 29 вересня 2021 року та є в матеріалах справи.

20 липня 2021 року державний виконавець Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцька А.С. направила на адресу стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, (далі - Закон №1404-VIII).

Враховуючи, що стягувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк давності пред`явлення даних виконавчих листів Хустського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2019 року до виконання було перервано 09 липня 2021 року шляхом пред`явлення таких для примусового виконання до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та беручи до уваги допущені судом помилки при оформленні цього виконавчого листа, які підлягають виправленню, та необхідність видачі судом в зв`язку з виправленням допущених помилок, нового виконавчого листа, заявники просили суд зазначити у нових виконавчих листах строк для їх пред`явлення, який встановити терміном у три роки з дня видачі виконавчого листа.

У жодному разі заявники взагалі не порушували перед судом першої інстанції питання про поновлення «пропущеного» ними строку на пред`явлення виконавчих листів та не просили Хустський районний суд Закарпатської області поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки на день подання нами до Хустського районного суду Закарпатської області заяви від 29 вересня 2021 року про виправлення помилок у виконавчих листах, а саме: станом на 29 вересня 2021 року, такі строки ними не були пропущені, а по двом виконавчим листам такі строки ще не наступили навіть станом на день подання цієї апеляційної скарги, тобто станом на 08 лютого 2022 року.

Хоча апелянтами у даній справі ніякого процесуального строку не порушено, про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання клопотання не заявляли у поданій заяві, оскільки виконавчі листи подані до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 09 липня 2021 року, в межах строку, передбаченого на пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого Законом №1404-VIII, про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання стягувачі по вищевказаних виконавчих листах суд не просили, вважаємо що суд вийшов за межі своїх повноважень, за межі заяви про виправлення помилок у виконавчих листах. Вважаємо такі дії головуючого судді незаконними та протиправними, а відмову у поновленні строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 серпня 2018 року Апеляційний суд Закарпатської області задовольнив апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грабара М.Ф. по цивільній справі № 202/37649/13-ц, виніс постанову, згідно з якою стягнуто на користь ОСОБА_1 з позивача ПАТ «Приватбанк», , у рахунок відшкодування судових витрат 114.610,16 (сто чотирнадцять тисяч шістсот десять гривень 116 копійок), з яких 253,60 - компенсація витрат із оплати судового збору, 114.356,56 грн. - компенсація витрат сторони та її представника, що пов`язані з явкою до суду; стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2030,92 грн. у рахунок компенсації витрат сторони та її представника, що пов`язані з явкою до суду, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

02 квітня 2019 року Закарпатським апеляційним судом задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Грабара М.Ф. про винесення додаткового судового рішення у цивільній справі № 202/37649/13-ц та стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», , на користь відповідачки ОСОБА_1 13.500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

02 квітня 2019 року Закарпатський апеляційний суд виніс додаткову постанову у цивільній справі № 202/37649/13-ц, згідно з якою стягнуто з позивача Публічного акціонерного товариства І комерційного банку «Приватбанк», , на користь представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 1063,70 грн. компенсації за відрив від звичайних занять.

07 червня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області по цивільній справі № 202/37640/13-ц видано три виконавчі листи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаних виконавчих листах у розділі з інформацією, яка стосується боржника за даним виконавчим листом, зазначено лише коротку назву боржника - AT КБ «ПриватБанк», замість зазначення повної назви боржника - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Також при зазначенні адреси місця знаходження боржника зазначено поштову адресу боржника - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та вказано: 94094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, замість його фактичної адреси (місця знаходження): Україна, 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок ІД.

Водночас, задовольняючи вимоги заяви про виправлення помилок, допущених у виконавчих листах від 07.06.2019 року, суд першої інстанції вирішив також і питання стосовно поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, якого заявники не заявляли.

За цих обставин, колегія суддів не погоджується з ухвалою суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо поновлення строків, якого стягувачі не заявляли в заяві від 29.09.2021 року з огляду на наступні мотиви.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч. 1 ст. 12 ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

У справі, що переглядається, предметом заяви у порядку вимог ч. 1 ст. 432 ЦПК України є виправлення помилки у виконавчих листах, які видано 07.06.2019р. судом першої інстанції без дотримання вимог ст. 4 Закону №1404-VIII. Тобто, вимога стягувачів стосувалась виправлення помилок, допущених при оформленні та видачі виконавчих листів.

Згідно абзацу 14 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

У п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: строк пред`явлення рішення до виконання.

Загальними правилами частин 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строк, зазначений в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Водночас, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Як свідчить аналіз вимог заяви стягувачів від 29.09.2021 року, такі стосуються обставин, які пов`язані з необхідність здійснити виправлення помилок, допущених при оформленні та видачі виконавчих листів. Той факт, що прохальна частина заяви у пункті 5 містить прохання про зазначення строку пред`явлення рішення до виконання слід розуміти в контексті приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII, а не ч. 6 ст. 12 даного Закону з огляду на те, що заявники не наводили в заяві підстави пропуску ними строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тим більше не просили суд поновити їм такі строки.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, який реалізується заявником самостійно шляхом визначення предмету вимог та підстав заяви, колегія суддів стверджує, що установлення обґрунтованості поданої заяви є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначеного принципу диспозитивності цивільного судочинства судом першої інстанції не було дотримано при вирішенні заяви про виправлення помилок, допущених при оформленні та видачі виконавчих листів, що призвело до безпідставного виходу суду за межі заявлених вимог та є свідченням порушення норм процесуального права.

А звідси, враховуючи надані суду процесуальним законодавством повноваження при вирішенні заявлених вимог, вбачається що такий вийшов за межі заявлених вимог та цим порушив принцип диспозитивності.

Встановлені обставини є підставою для скасування ухвали суду в частині відхиленої вимоги щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання як такої, що не заявлялась заявниками. А звідси, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384 та 432 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника - адвоката Грабара Миколи Федоровича, задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2021 року в частині відхиленої вимоги щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів від 07 червня 2019 року, скасувати внаслідок не заявлення такої вимоги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 02 травня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: