Справа № 462/9321/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року cуддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 3611,93 грн матеріальної шкоди та 30000 грн моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 близько 18:00 год 31.10.2021, перебуваючи в ТЦ «Арсен», що розташований на вул. Патона, 37 у м. Львові, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно спричинив позивачу та його дружині тілесні ушкодження шляхом нанесення трьох ударів кулаком правої руки в голову позивачу та один удар кистю правої руки в область підборіддя його дружині, про що значиться в матеріалах кримінальних проваджень №0000404 і № 0000403. Згідно висновку експерта КЗ ЛОР ЛОБСМЕ вказані травми відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відповідач ухилявся попередньо і ухиляється на даний час після постановлення вироку 03.12.2021 від досудового і добровільного відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди, яку він оцінює у розмірі 3611,93 грн та моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 30000 грн. Моральну шкоду обгрунтовує тим, що через злочинні дії відповідача, які були вчинені у заповненому людьми торговому центрі у вечірній час, позивач та його дружина відчули величезну образу, біль та приниження їх честі, гідності та ділової репутації, через неможливість захиститися від фізичного насилля зі сторони відповідача. Це порушило їх сон і спокій, внесло збій у звичний ритм життя. Зазначає, що найболючіше та найгірше в даній ситуації є те, що тілесні ушкодження здоровим та фізично розвиненим відповідачем були свідомо нанесені позивачу, який перебував на інвалідному скутері та його дружині, яка була в інвалідній колясці, які згідно довідок МСЕК є інвалідами першої групи з дитинства. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як вбачається з вироку, судом встановлено, що ОСОБА_2 31 жовтня 2021 року близько 18 годин 05 хвилин, перебуваючи біля магазину «Vodafone», який розмішений у ТЦ «Сріблястий», що вул. Патона, 37 у м. Львові, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, своєю правою рукою завдав три удари в область голови потерпілого ОСОБА_1 , чим завдав останньому фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену у присутності захисника - адвоката Семочко О.А., в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданої ОСОБА_1 , і протиправним діянням заподіювача ОСОБА_2 та вини останнього в її заподіянні.

З талону на прийом до сімейного лікаря КНП «5-тої міської клінічної поліклініки» Стецури Г.В. від 16.11.2021 вбачається, що остання виписала позивачу направлення до лікаря невролога.

Копіями квитанцій від 18.11.2021, від 22.11.2021, наданими позивачем, підтверджується оплата за медичні препарати на суму 3611,93 грн, які суд вважає доведеними.

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.

Згідно із ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку з пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З огляду на це, враховуючи, що відповідач умисно заподіяв позивачу побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, не вчинив жодних заходів щодо відшкодування шкоди, та беручи до уваги те, що позивач, який є інвалідом першої групи з дитинства, внаслідок нанесення йому побоїв переніс фізичні та психологічні страждання, відчув величезну образу та приниження його честі і гідності, в результаті чого втратив спокій і сон, порушився звичайний ритм його життя, та виходячи із засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. Суд вважає, що грошова сума у розмірі 5000 грн є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду.

За наведеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування шкоди є підставними і підлягають задоволенню частково.

Відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у зв`язку з тим, що позивача, згідно чинного законодавства, звільнено від сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3611,93 грн (три тисячі шістсот одинадцять гривень дев`яносто три копійки) матеріальної шкоди та 5000 грн (п"ять тисяч гривень) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: