Провадження № 6/686/137/22
14 квітня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
за участю секретаря Антосєва В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -
На підставі вказаного рішення суду Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано 4 виконавчі листи, які пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Лабчуку Р.М., яким було відкрито виконавчі провадження № 63452719, № 63452757, № 63456563 та № 63456687 щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 254 702 грн. 25 коп. та по 1 273 грн. 51 коп. з кожного боржника відповідно.
В рамках вчинення виконавчих дій приватним виконавцем Лабчуком Р.М. не було встановлено наявності у боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів, за рахунок яких можливо звернути стягнення в якості погашення боргу перед ОСОБА_3 .
Приватний виконавець Лабчук Р.М., боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду подання повідомлені належним чином.
Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутності, щодо задоволення подання не заперечила.
Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця; суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Тобто, неявка, належним чином повідомлених про час та місце розгляду подання, учасників справи не є перешкодою для розгляду подання по суті.
Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.
На підставі означеного рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано 4 виконавчі листи, які пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Лабчуку Р.М.
Відповідно до вказаних виконавчих листів приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавчі провадження № 63452719, № 63452757, № 63456563 та № 63456687 щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 254 702 грн. 25 коп. та по 1 273 грн. 51 коп. з кожного боржника відповідно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
За змістом ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Згідно із ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.
Так, в рамках вчинення виконавчих дій приватним виконавцем Лабчукои Р.М. не встановлено наявності у боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів, за рахунок яких можливо звернути стягнення в якості погашення боргу перед ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Велика Палата Верховного Суду за змістом постанови від 15 січня 2020 року у цивільній справі № 367/6231/16-ц зазначила про те, що: «...частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні».
Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 443 ЦПК України, суд, -
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 14 квітня 2022 року.

Суддя О.М. Палінчак