У Х В А Л А

28.04.2022

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Желіховського В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Літинського районного суду Вінницької області Желіховського В.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним

28.04.2022 р. позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід головуючого судді Желіховського В.М., яку мотивує тим, що не довіряє йому як судді.

Дослідивши матеріали заяви відводу судді, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як зазначено у першому реченні ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Останнє речення ч. 7 ст. 40 ЦПК України вказує на порядок вирішення питання про відвід, який надійшов поза межами судового засідання та регламентує, що у такому разі, заява про відвід розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України).

Таким чином зі змісту цих норм слідує, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, якщо відвід заявлено з підстав, що визначено п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя.

Суддя має бути позбавлений будь-яких особистих почуттів, схильностей, упередженостей при розгляді справи. При цьому також важливо, як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Відповідно «Бангалорських принципів поведінки судді», що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається відвід судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Суд вважає, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві.

Аналогічну позицію висловлює і Європейський суд з прав людини, у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettsteinv. Switzerland).

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що дана заява безпідставна, надумана і нічим немотивована. Позивач не навела жодних обґрунтованих підстав для відводу судді.

Проте, оскільки позивач ОСОБА_1 виявляє недовіру судді, суд вважає за можливе заяву задовольнити, оскільки ці обставини перешкоджають та затягують розгляд справи по суті. Також, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з метою недопущення сумнівів з боку позивача в об`єктивності прийнятих судом рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 39-40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Желіховського В.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, задовольнити.

Цивільну справу № 137/186/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним передати до канцелярії Літинського районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя:В. М. Желіховський