ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1271/22 Справа № 202/1613/21 Головуючий у першій інстанції: Ісаєва Д. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.09.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір №2605, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 99200,00 грн., а відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 20.09.2024 року. Відповідно до умов кредитного договору, щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3% від суми кредиту, з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5 % від суми кредиту, з 20.04.2022 по 19.07.2023 -1,5 % від суми кредиту, з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0 % річних. Позивач надав відповідачу грошові кошти. Всупереч вимогам кредитного договору ОСОБА_1 не виконала взяті на себе договірні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 18.02.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 125348,81 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 95581,90 грн., заборгованості по процентам - 6,91 грн., комісії - 29760,00 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 125348,81 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2021 року позов АТ "Банк Кредит Дніпро" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Кредит Дніпро" заборгованість за кредитним договором №2605 від 20.09.2019 року у розмірі 50948,81 грн., з яких залишок простроченого кредиту - 50941,90 грн., залишок прострочених відсотків - 6,91 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Кредит Дніпро" судовий збір в розмірі 992,65 грн.

В апеляційній скарзі АТ "Банк Кредит Дніпро", посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні комісії в сумі 29760,00 грн. та частини тіла кредиту в розмірі 44640,00 грн., з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 125348,81 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 20 вересня 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2605, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (а.с. 5).

Відповідно до п.1.2 кредитного договору №2605 від 20.09.2019 року, банк надає клієнту грошові кошти (надалі - кредит) на наступних умовах: сума кредиту 99200,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 20.09.2024 року; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3% від суми кредиту, з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5 % від суми кредиту, з 20.04.2022 по 19.07.2023 -1,5 % від суми кредиту, з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0 % річних.

У пункті 4 кредитного договору №2605 від 20.09.2019 року сторони погодили Графік платежів та Розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за цим договором.

Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 125348,81 грн., в тому числі: залишок заборгованості - 89368,76 грн., заборгованість за відсотками - 6,91 грн., заборгованість по комісії - 29760,00 грн. (а.с.6-8).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, за положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Кредитний договір №2605 від 20.09.2019 року, укладений між АТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 , є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Статтею 20 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено вичерпний перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), за які Банк має право отримувати (стягувати) комісію що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а саме:

1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності;

2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит;

3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит;

4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту;

5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору №2605 від 20.09.2019 року, зокрема, встановленощомісячну комісію за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3% від суми кредиту, з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5 % від суми кредиту, з 20.04.2022 по 19.07.2023 -1,5 % від суми кредиту, з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925 % від суми кредиту.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як плата за обслуговування кредиту, не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання кредиту, у зв`язку із укладенням кредитного договору, відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту - позичальнику.

Виходячи з викладеного, встановивши, що пунктом 1.2 кредитного договору №2605 від 20.09.2019 року, зокрема, позичальнику було встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 20.09.2019 по 19.01.2021 - 3% від суми кредиту, з 20.01.2021 по 19.04.2022 - 2,5 % від суми кредиту, з 20.04.2022 по 19.07.2023 -1,5 % від суми кредиту, з 20.07.2023 по 20.09.2024 - 0,925 % від суми кредиту; приймаючи до уваги, що надання інших послуг за вказану комісію (плата за обслуговування кредиту) умовами кредитного договору не погоджено, - колегія дійшла висновку, що зазначений вище пункт правочину щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в сумі 29760,00 грн.

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, АТ "Банк Кредит Дніпро" зі сплачених відповідачкою коштів на погашення кредиту було зараховано в рахунок погашення комісії в період з 20.10.2019 року по 21.01.2021 року суму в розмірі 44640,00 грн. (а.с. 6).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши нікчемність положень кредитного договору №2605 від 20.09.2019 року в частині нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту; приймаючи до уваги часткову оплату відповідачкою кредиту на суму 44640,00 грн., яка безпідставно була зарахована на погашення заборгованості по комісії, - колегія дійшла висновку про обґрунтованість зарахування вказаних коштів на погашення тіла кредиту і, відповідно, відсутність підстав для стягнення цих коштів на користь позивача.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача комісії в сумі 29760,00 грн. та частини тіла кредиту в розмірі 44640,00 грн., а тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення тіла кредиту в сумі 50941,90 грн. та процентів у розмірі 6,91 грн. не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» банкам надано право включати до договору споживчого кредиту витрати, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту у вигляді комісії, не спростовує викладених вище висновків щодо необхідності врахування також положень Закону України «Про захист прав споживачів» та, зокрема, обґрунтування переліку надання послуг споживачу, за які йому встановлено обов`язок, окрім оплати процентів за користування кредитом, сплатити комісію.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 28 квітня 2022 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова