Справа №305/1070/21
Провадження по справі 2/305/106/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 липня 2012 року він у виконкомі Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 . Від спільного проживання народилося двоє дітей: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки сімейні стосунки між ними були припинені, вони розлучилися, що стверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2016 року. Фактично шлюбні стосунки були припинені з березня 2016 року. з тих пір вони проживають окремо. Діти: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з ним та повністю перебувають на його утриманні. Спорів відносно місця проживання дітей не було, оскільки відповідачка після розлучення, у 2016 році, пішла від них. Весь цей час відповідачка життям дітей не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та прицмати участь у вихованні. На сьогоднішній день, діти ходять до школи, про відповідачку не згадують та нею не цікавляться, оскільки за всі ці роки вона дітей не навідувала та нічим не допомагала. Він з синами проживають разом у належному йому приватному будинку. Діти в даному будинку не зареєстровані, оскільки від відповідачки наце потрібний дозвіл, а місцезнаходження відповідачки, йому не відоме. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між ним та дітьми склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноційному світосприйманню життя та оточуючих людей. Він синів регулярно обстежує у Ямпільській ЦРЛ, вчасно проведені профілактичні щеплення, стан здоров`я дітей - задовільний. Нагляд за станом здоров`я синів з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснєю він, відповідачкаучасті вцій сфері життя дітей не приймала. На підставі наведеного, просив позбавити громадянку ОСОБА_2 батьківських прав, відносно дітей: сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати по справі стягнути з відповідачки.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 17.06.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи службу у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 15.07.2021 витребувано від служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 05 жовтня 2021 року.

29.09.2021 начальником служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, Миронишиною В.В. надіслано до суду електронною поштою письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.11.2021, підготовче провадження у справі закрито, а спрву призначено до судового розгляду по суті на 31 січня 2022 року.

Позивач, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 02.11.2021 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить їх задовольнити.

Представник позивача, адвокат Репарюк О.В. в судове засідання не з`явилася. 13.04.2022 подала через канцелярію суду заяву, вякій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Також у заяві зазначила, що позивач судові витрати залишає за собою.

Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання, повторно, не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подавала.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, у судове засідання не з`явився. 29.09.2021 начальник служби, Миронишина В.В. надіслала до суду електронною поштою заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності. Проти позову не заперечують. Позовні вимоги підтримують.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28 липня 2012 року у виконкомі Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про що зроблено актовий запис за №07, який згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.09.2016 по справі №305/991/16-ц, було розірвано.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 18 березня 2016 року та серії НОМЕР_2 від 26 вересня 2013 року.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/1214/16-ц від 14.11.2016 стягуються, щомісячно, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , аліменти, на утримання двох дітей: синів ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, по 600 гривень на кожну дитину, починаючи з 18 липня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Звертаючись до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, позивач ОСОБА_1 , як на підставу заявлених вимог, посилався на те, що у період після розірвання шлюбу, відповідачка нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться розвитком дітей, здоров`ям, не бере участі у їх вихованні, усі питання щодо виховання дітей вирішуються ним особисто, відповідачка не спілкується з дітьми.

На підтвердження зазначених обставин позивачем суду надано:

- акт обстеження обстеження №20 від 11 березня 2021 року, в якому зазначено, що малолітні діти: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Мати дітей, ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не приймає з 2016 року по теперішній час;

- довідку №01-35-1 від 12.03.2021 видану дирекцією опорного навчального закладу ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 імені Т. Шевченка м. Ямпіль, Ямпільської міської ради Вінницької області, в якій зазначено, що мати ОСОБА_2 учнів 2-А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 6-А классу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом навчання дітей у навчальному закладі не з`являлася на батьківські збори та інші заходи.

- характеристики учнів 2-А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 6-А классу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яких, окрім характеризуючих особи та успішність дітей, зазначено, що діти проживають разом з батьком.

Надаючи оцінку зазначеним вище доказам, суд не вважає їх достатніми для підтвердження позиції позивача щодо ухилення відповідачкою від виконання обов`язків матері відносно малолітніх дітей.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Разом з тим, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення насильства відповідачкою по відношенню до своїх малолітніх дітей, вживання наркотичних речовин та алкогольних напоїв, винної поведінки відповідачки по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на ОСОБА_2 , адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в її діях.

Суд не бере до уваги, як доказ висновок служби у справах дітей Ямпільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки такий надано без заслуховування позиції матері дітей ОСОБА_2 . Більше того, обставину що матір дітей не приймає участі у процесі розвитку та виховання дітей службою у справах дітей встановлено лише зі слів позивача та довідки опорного навчального закладу ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 імені Т. Шевченка м. Ямпіль, Ямпільської міської ради №01-35-1 від 12.03.2021.

Отже, відсутність матері в житті дітей обумовлена напруженими конфліктними стосунками між батьком та матір`ю дітей. Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дітей, відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

Узв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_3 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області, місцезнаходження: 24500, м. Ямпіль, вул. Замкова, 94/2, Могилів-Подільського району, Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк