Справа № 136/121/22
провадження № 2/136/40/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач) з вимогою:

- визнати за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка раніше перебувала в КСП "Правда" (сертифікат серії ВН №0254833, що зареєстрований 16.07.1997 за №233 і був виданий на ім`я ОСОБА_2 ).

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача. До складу її спадщини увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,26 умовних кадастрових гектара, що на території Липовецької міської ради, яка раніше перебувала в КСП "Правда". Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла її спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Однак звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, позивачу було відмовлено з підстав втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 28.01.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.02.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй заяві від 22.03.2022 визнав позов, а також просив про розгляд справи у судовому засіданні без його участі.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак ще раніше у своїй позовній заяві просила про розгляд справи без її участі.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Позивач є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу позивач отримала прізвище " ОСОБА_3 " (а.с. 4). Як вбачається з відповіді на запит Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл., відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою районною РДА по КСП "Правда" Війтовецької с/р ОСОБА_2 виготовлено сертифікат серії ВН №0254833 згідно з розпорядження №165 від 23.06.1997, а державний акт не видавався (а.с. 6). ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Липовецької міської ради від 27.10.2021 вказано, що позивач на момент смерті своєї матері ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала без реєстрації разом з нею в с. Війтівці, Липовецького р-ну, Вінницької обл. (а.с. 7). Відповідно до наданої суду нотаріальною конторою інформації спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заведена. Разом з тим, представник у своїй заяві від 22.03.2022 визнав позов.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу, в даному судовому процесі необхідно було довести чи дійсно її матір мала право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка раніше перебувала в КСП "Правда" (сертифікат серії ВН №0254833), а також чи є підстави для успадкування позивачем такого права.

Зі змісту аргументів позивача вбачалось про те, що після смерті матері відкрилася спадщина, до її складу увійшло право на земельну частку (пай) на території Липовецької міської ради, яка перебувала в КСП "Правда". Зазначену спадщину позивач як прийняла оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але прийнявши спадщину не змогла її оформити за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті матері, а тому обґрунтовано звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) орієнтовним розміром 4,26 умовних кадастрових гектара, що на території Липовецької міської ради, яка раніше перебувала в КСП "Правда". З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не складала заповіт, спадкова справа після її смерті не заводилася.

Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу припису ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач будучи дочкою померлої ОСОБА_2 і спадкоємцем першої черги за законом, прийняла її спадщину оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, до складу якої, входило право на земельну частку (пай), однак звернувшись до нотаріуса отримала усну відмову через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому була вимушена звернутися із захистом своїх прав до суду з вимогою визнати право на таке майно.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Також представником відповідача було подано заяву від 22.03.2022 про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, на території Липовецької міської ради, яка перебувала в КСП "Правда" (сертифікат серії ВН №0254833, що зареєстрований 16.07.1997 за №233), є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 7680, 89, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 4,26 умовних кадастрових гектари, на території Липовецької міської ради Вінницького р-ну, Вінницької обл., яка перебувала в КСП "Правда" (сертифікат серії ВН №0254833, що зареєстрований 16.07.1997 за №233 і був виданий на ім`я ОСОБА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО