Справа № 212/6486/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 березня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді: Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засідання: Курбакової Ю.О., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

В липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 24.04.2021 із повідомлення інтернет-банку Приват-24, позивачу стало відомо про блокування відкритого ним у Криворізькому відділенні АТ КБ «ПриватБанк» рахунку № НОМЕР_1 , призначеного для нарахування заробітної плати. У повідомленні, зокрема, зазначалося, що блокування рахунку Позивача відбулося на підставі постанови виконавця про накладення арешту. На вимогу Позивача працівники Криворізького відділення АТ КБ «Приватбанку» надали йому копію постанови від 22.04.2021 року про арешт коштів боржника, винесеної у виконавчому провадженні ВП № 65249074 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денисом Олеговичем. Згідно вказаної постанови Виконавця, з Позивача підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» заборгованість в розмірі 13 600,00 грн., а з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів, стягненню підлягає 15 456,00 грн. Станом на дату винесення постанови Виконавця та накладення арешту, на рахунку Позивача № НОМЕР_2 грошові кошти були відсутні. 29.04.2021 року Позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із вмотивованою заявою про надання Виконавцеві документального підтвердження того факту, що вказаний рахунок Позивача має спеціальний режим використання - призначений виключно для виплати та нарахування заробітної плати. Листом №20.1.0.0.0/7-210429/5278 від 25.05.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомив Позивача про відсутність намірів повідомляти Виконавця про спеціальний режим використання його рахунку та, що арешт з коштів Позивача буде знятий лише за постановою Виконавця про зняття арешту з коштів або за рішенням суду. Отже, внаслідок накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 , Позивач позбавлений можливості отримувати на цей рахунок заробітну плату. Крім іншого, в постанові Виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 22.04.2021 року зазначалося, що підставою для її винесення послужив виконавчий напис № 3206 виданий 31.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною. Зі змісту постанови Виконавця від 22.04.2021 року про накладення арешту на кошти Боржника, Позивачу було не зрозуміло з яких саме підстав сформовано суму основного боргу. Адже кредитні відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «СОНАТІ» відсутні. Також, з невідомих Позивачу причин, адресою його проживання Виконавець у постанові вказав: АДРЕСА_1 . За цією адресою та взагалі у місті Києві Позивач ніколи не проживав, а станом на дату відкриття виконавчого провадження №65249074 у місті Києві не перебував. Позивач постійно зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Однак, ні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65249074, ні повідомлення про вчинення виконавчого напису, ні інформації про відступлення на користь ТОВ ФК «СОНАТІ» права грошової вимоги за будь-якими кредитними договорами укладеними з іншими фінансовими установами, ні повідомлень про заборгованість перед будь-якими «||фінансовими установами в розмірі 13 600,00 грн., Позивач не отримував. 30.06.2021 року Позивач звернувся до Приватного нотаріуса із заявою про отримання інформації та копій документів на підтвердження правомірності видання 31.03.2021 року виконавчого напису № 3206. Проте, до теперішнього часу відповідь на запит від 30.06.2021 Позивачу не надходила. Крім того, з метою з`ясування підстав виникнення у ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 13 600,00 грн. та підтвердження або спростування безспірності цієї заборгованості, представник Позивача - адвокат Балюра А.С., направив адвокатські запити від 30.06.2021 року Виконавцю та Відповідачу. Виконавець листом №28785 від 05.07.2021 року неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит, що послужило підставою для звернення до Ради адвокатів Київської області із заявою від 13.07.2021 року про притягнення Виконавця до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП. Відповідач листом № 15/07/21 від 15.07.2021 року надав неповну інформацію на адвокатський запит, зокрема, не було надано інформацію про дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, про документи, які надавалися ТОВ «ФК «СОНАТІ» приватному нотаріусу Григорян Д.Г. на підтвердження безспірності заборгованості Позивача, про джерело отримання Виконавцем хибної інформації щодо проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також не було надано запитуваних доказів направлення Позивачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором укладеним ним з іншою фінансовою установою і повідомлення про заборгованість. Наданий у відповідь на адвокатський запит розрахунок боргу, здійснений Відповідачем, щодо наявності грошового зобов`язання Позивача по кредиту, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог фінансової установи до боржника. Суму боргу Відповідачем надано Третій особі одноособово без урахування думки та позиції Позивача без належного з`ясування факту існування такої заборгованості. Інші надані Відповідачем документи: або не підписані Позивачем, як копія договору фінансового кредиту №001/20/122881 від 25.10.2020 року, а тому не можуть служити доказом будь-чого; або є неналежними доказами направлення повідомлення про вчинення виконавчого напису засобами поштового зв`язку, як роздруківка руху листа № 618 з сайту відстеження поштових відправлень ДП «Укрпошта», а не фіскальний чек та опис поштового вкладення, як це вимагається чинним законодавством України. Крім того , жодних документів, що підтверджують відносини із ТОВ «ФК «СОНАТІ» Позивач не оформляв та не підписував. Також на адресу Позивача із боку Відповідача не надходило жодної вимоги-повідомлення про необхідність погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу. Тобто, приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис не упевнився у безспірності заборгованості. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача витрати по справі.

Ухвалою суду від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третя особа до судового засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, заяв не надали.

На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.10.2020 між ТОВ «Глобал Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового кредиту №001/20/122881, за умовами якого кредитор надає позичальникові фінансовий кредит у розмірі 3500,00 грн. строком на 30 діб, тобто до 24.11.2020, включно (п. 1.1, 2.1 договору). У разі виконання позичальником зобов`язань у строк, передбачений п. 2.1.договору (30 діб), відсоткова ставка складає 2,00% за добу, що дорівнює 730,00% річних, 2100,00 грн., процентна ставка є фіксованою в розумінні даного договору та є незмінною протягом строку дії даного договору (п. 3.2 договору). У разі виконання позичальником зобов`язань у строк, що відрізняється від планової дати погашення, що зазначена у п. 2.1 договору (24.11.2020), розраховується підвищена відсоткова ставка у розмірі 2,20% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Крім того, обумовлено розмір пені 0,80 від залишку по тілу кредиту з першого дня, після дати, вказаної в п. 2.1 договору та штрафних санкцій у розмірі 100,00 грн одноразово на 4 день прострочення погашення кредиту від дати, вказаної п. 2.1 договору (п. 3.3 договору).

Між ТОВ «Глобал Кредит» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» 26.03.2021 укладено договір договір відступлення прав вимоги №С-ГК-260321-2, згідно з яким ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитним договором №001/20/122881 від 25.10.2020.

Боржникові ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , ТОВ «ФК «СОНАТІ» направлено повідомлення від 31.03.2021 про відступлення прав вимоги та встановлено строк до 07.04.2021 для сплати заборгованості за кредитним договором №001/20/122881 від 25.10.2020 у розмірі 12600,00 грн.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 31.03.2021 вчинено виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості за договором № 001/20/122881 від 25.10.2020 за період з 26.03.2021 по 31.03.2021 у розмірі 12600,00 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом 3500,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9100,00 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 31.03.2021. Строк пред`явлення його до виконання - 3 роки. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом отримано плату із стягувача, ТОВ «ФК «СОНАТІ», яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Зареєстровано у реєстрі за №3206.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. 22.04.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65249074. Боржником вказано ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. При цьому, нотаріусом вчинено виконавчий напис на договорі №001/20/122881 від 25.10.2020, не посвідченому нотаріально.

Надаючи оцінку таким доводам позивача та обґрунтованості пред`явлених ним вимог, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Положеннями ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Із змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що вчинений він нотаріусом на підставі документів про перехід від ТОВ «Глобал Кредит» до нового кредитора ТОВ «ФК «СОНАТІ» права вимоги за договором, укладеним із ОСОБА_2 , та виключно з посиланням на положення законодавства України, що регулює порядок вчинення виконавчих написів. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22.02.2017, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня, 22.02.2017, отже і п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 також втратив чинність з цього дня.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Глобал Кредит».

Крім того, до заяви про вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «СОНАТІ» не надано належного розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, що свідчить про відсутність доказів безспірності заборгованості за кредитом та унеможливлювало вчинення виконавчого напису.

При цьому, надана нотаріусу виписка за рахунком лише відображає інформацію про наявність заборгованості загальним підсумком та не містить даних про те, як саме, за якою відсотковою ставкою нараховані відсотки за відповідний період, не розмежовуються нарахування відсотків за відповідними ставками та сумами, відсутні відомості платежів від позичальника на погашення заборгованості за кредитним договором, графи розрахунку «сума виданих кредитних коштів», «дата здійснення платежів», «сума здійсненних платежів» не заповнені.

Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу договору № 001/20/122881 від 25.10.2020, укладеного із ОСОБА_1 виконавчий напис також не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №06/21 від 18.06.2021 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Балюрою А.С., а також копію Акту №1 прийому-передачі правничої допомоги від 10.02.2022 року, з якого вбачається, що витрати на правову допомогу склали на загальну суму 6381,33 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу.

З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 6381,33 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подачу позову, 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 30.07.2021 в силу ч. 7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 3206 виданий 31.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» заборгованості в розмірі 13600,00 грн. Таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1362,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6381,33 грн.

Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2021, продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ», , юридична адреса: вул. Окіпної Раїси, буд. 8 кв. 127, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, адреса робочого місця: вул. Кирилівська, буд. 172, оф. 65, м. Київ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, адреса робочого місця: АДРЕСА_5 .

Повне рішення виготовлено 07 квітня 2022 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт