Єдиний унікальний номер 448/344/22
Провадження № 2/448/288/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20.04.2022 року Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

1.ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Мостиської міської ради Львівської області з вимогою про визнання за ними права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

2.Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог встановлених статтями 175 і 177 ЦПК України.

3.Цивільним законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Свідоцтво на право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, нотаріусом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимогу про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають (Постанова Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

4.Окремо слід звернути увагу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виносить відповідну постанову.

5.В порушення наведених вище правових вимог, позивачам не додано до позовної заяви докази (постанову), які підтверджують відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав після смерті батька на майно, яке є предметом розгляду даного позову.

6.Також, у позовній заяві позивачем зазначено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями його майна за законом є, крім позивачів, дружина ОСОБА_4 . Враховуючи вказану обставину, встановлено, що судове рішення, за результатами розгляду даного позову може вплинути на її права та обов`язки, при цьому позивачами не залучено даної особи до справи.

7.Таким чином, позивачам потрібно правильно визначити коло осіб, які повинні приймати участь у справі, визначити їх процесуальний статус та привести у відповідність до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки рішення у справі може стосуватися прав та обов`язків даної особи.

8.Крім того, позивачі зазначають, що дружина спадкодавця ОСОБА_5 відмовилася від своєї частки у праві на спадкування за законом спірного житлового будинку на користь позивача ОСОБА_1 , однак доказів такого твердження, зокрема заяви ОСОБА_5 до нотаріуса, до позовної заяви ними не долучені.

9.Зокрема Суд роз`яснює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на підставі ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відкривається з дня смерті особи.

10.Крім того, для такої відмови спадкоємцю необхідно звернутися із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка подається нотаріусу.

11.Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

12.Дійсна вартість майна визначається згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною (стаття 12 Закону).

13.Крім цього, у п.12 «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 (з наступними змінами і доповненнями), роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

14.Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, який підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

15.За приписами абз.3 п.1 розділу ІІІ Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

16.Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

17.Як вбачається з матеріалів позову, позивачами заявлено вимогу майнового характеру та зазначено, що ціна позову становить 309 521 грн.

18.Всупереч наведеним законодавчим приписам, вказану ціну щодо вартості домоволодіння позивачі надали станом на 07 вересня 2021, виходячи з доданого звіту про оцінку майна від 07 вересня 2021, тобто термін дії якого закінчився.

19.З викладеного слідує, що позивачам слід надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на день звернення до суду та зазначити реальну ціну позову, виходячи з вартості житлового будинку.

20.Оскільки, додані позивачем документи унеможливлюють визначити правильність сплати судового збору, то після визначення ціни позову, слід доплатити судовий збір за вимогою майнового характеру.

21.Крім цього, встановлено, що позивачами з позовною заявою та додатками надано квитанцію №ПН1353665 про сплату судового збору від 06.01.2022 на суму 3095,20 грн.

22.Абзацом 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року передбачено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

23.Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

24.Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

25.Однак, після проведення відповідної перевірки, судом встановлено, що судовий збір по квитанції №ПН1353665 від 06.01.2022 на суму 3095,20 грн. рахується сплаченим та зарахованим по іншій цивільній справі №448/112/22 (провадження №2/448/211/22, за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, який згідно ухвали суду від 02.03.2022 повернуто позивачу).

26.З огляду на наведене, стороні позивачам слід надати докази на підтвердження того, що ними сплачено судовий збір саме по цивільній справі 448/344/22 із зарахуванням коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

27.Враховуючи наведені норми закону та дослідивши зміст позовної заяви та долучені до неї докази, приходжу до переконання, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

28.В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

29.Так, стосовно питання доступу до суду Європейський Суд з прав людини в своїй прецедент ній практиці звертає увагу на те, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Європейський Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

30.А тому, в даній ситуації встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданого позивачем позову до суду без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам, передбачених законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу позивача до суду.

31.Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

32.У зв`язку із наведеним, враховуючи, що позовна заява подана без додержання вказаних вище вимог, її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

1.Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування залишити без руху.

2.Запропонувати позивачам в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху привести позовну заяву у відповідність з вимогами статті 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом усунення вищевказаних в ухвалі недоліків.

3.Роз`яснити, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають зазначені вище вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

4.Якщо позивачами не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

5.Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 20.04.2022.

Суддя С.І. Гіряк