Справа №345/578/22
Провадження № 2/345/359/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку,в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ,після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45, розміром 32,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області. Спадкодавець за життя не розпочала процедуру приватизації на зазначену земельну ділянку та не встигла отримати Державний Акт. 05.06.1997 року ОСОБА_2 посвідчила заповіт,яким все своє майно заповіла позивачці. Приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу В.Б.Лесик відмовив позивачці у видачі Свідоцтва на право власності на вказане спадкове майно,через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , права власності на спадкове майно,а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45, розміром 32,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області .

В судове засідання позивачка подала заяву про зміну позовних вимог та просить суд винести рішення,яким визнати за нею право на оформлення права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45.

В судове засідання позивачка не з`явилася ,однак подала суду заяву у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі ,просить їх задовольнити та розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача Войнилівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився ,однак подав суду заяву у якій вказав,що просить розглядати справу у їх відсутності,а відносно вирішення справи покладається на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.13), яка була спадкодавцем ОСОБА_3 ( а.с. 14) та змінила прізвище на « ОСОБА_4 » , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.10,11).

У відповідності до заповіту посвідченого 05.06.1997 року ОСОБА_2 ,вона все своє майно заповіла позивачці (а.с.11).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 32,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області (а.с.16).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу В.Б.Лесика від 17.12.2021 року вбачається, що оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку неможливо в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї (а.с.10).

За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Даним переліком не передбачено право на оформлення права власності на спадкове майно як таке, що не може входити до складу спадщини. Відповідно до діючого законодавства не відноситься зазначене право і до особистих немайнових прав фізичної особи.

Як передбачено ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч.1ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд вважає, що у даному випадку до спадкоємця не переходить право власності на земельну ділянку, яке не було оформлено відповідним чином, але переходить право на оформлення права власності на спадкове майно, оскільки це пов`язано із майновими правами.

Зазначена позиція суду узгоджується із роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року (п.3.5), що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на оформлення права власності на спадкове майно , в даному випадку одержання Державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 внаслідок відсутності Державного Акту на право власності на спадкову земельну ділянку, не може оформити спадщину, а спадкодавець ОСОБА_2 не набула право власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, позивачка має право на звернення до суду з позовом про право на оформлення права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, тому позов підлягає задоволенню.

Отже, слід визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, право на оформлення права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45, розміром 32,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1223, 1268-1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право на оформлення права власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 006101,який виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації від 02.11.1995 року №45, розміром 32,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в с.Довжка Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий