Справа № 276/375/22
Провадження по справі №2/276/229/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вона та її брат ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями майна за законом першої черги. Позивач звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, отримала повідомлення, що оформлення спадкових прав на майно у разі відсутності документів про право власності на нерухоме майно, можливе лише в судовому порядку.

Позивач після уточнення позовних вимог просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3 , право власності на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку «А», загальною площею 56,3 кв.м., житлова 33,3 кв.м., літня кухня «Б»; сарай «В»; госпбудівля «Г»; погріб «Пг»; уборна «У»; огорожа «№1, 2»; колодязь «к».

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією рішення Володарсько Волинського районного суду від 08.02.2022 року.

ОСОБА_1 є дочкою покійної ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради Житомирської області №187 від 23.03.2020 року, згідно записів погосподарської книги №2, особовий рахунок НОМЕР_3 , житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рік забудови будинку згідно по господарської книги 1962.

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 станом на 04.07.2020 року, інвентаризаційна справа №1584, замовником якого є ОСОБА_2 , загальна площа приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 складає 56,3 кв.м., житлова 33,3 кв.м. (а.сп.11-13).

Також, згідно з відомостями вищезазначеного технічного паспорту, крім житлового будинку «А» 1962 року побудови, за вказаною адресою наявні наступні об`єкти: «Б» літня кухня; «В» сарай; «Г» госпбудівля; «Пг» погріб; «У» уборна; «№1,2» огорожа; «к» колодязь.

Відповідно до консультаційного висновку суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , про ймовірну ринкову вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість об`єкта оцінки без ПДВ, складає: 17200, 00 грн.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42089150 ОСОБА_1 прийняла у спадщину земельну ділянку загальною площею 2,4126 га, яка належала ОСОБА_3 .

Із відповіді приватного нотаріуса Стражник Т.О. №193/02-14 від 14.04.2022 року слідує, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прийняли спадщину, а також ОСОБА_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини.

Відповідно до копії рішення Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 08.02.2022 року за ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

Разом з тим, частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями на майно померлої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частині.

Визнання права власності за позивачем на 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 200, 206, 229, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3 , право власності на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку «А», загальною площею 56,3 кв.м., житлова 33,3 кв.м., літня кухня «Б»; сарай «В»; госпбудівля «Г»; погріб «Пг»; уборна «У»; огорожа «№1, 2»; колодязь «к».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Д.О. Бобер