ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/325/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №2314/382/12 Категорія: на ухвалу Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Фетісової Т.Л., за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року через засоби поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - ТОВ «Українська факторингова компанія») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник в обґрунтування заяви вказує, що Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист по справі № 2314/382/12 від 08.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 15.06.2007 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2314/382/12 було замінено сторону у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси №2/2314/382/12 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по Кредитному договору №0 від 15.06.2007 року в розмірі 796 412 грн 33 коп, 3 219 грн судового збору, що всього становить 799 631 грн 33 коп, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія».

Також, вказує, що ТОВ Українська факторингова компанія» звернулось до відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Черкаській області Центрального МУ МЮ із запитом про надання інформації щодо стану виконавчого провадження з приводу виконання виконавчого листа № 2314/382/12 та отримали відповідь згідно якого 26.02.2018 року виконавче провадження № 45176859 завершено відповідно до п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ разом із постановою надіслано на адресу ПАТ «УкСиббанк», проте стягувач оригінал виконавчого листа та постанови не отримував. Від попереднього кредитора новий стягувач отримав всі наявні процесуальні документи по справі, проте оригіналу вказаного виконавчого листа № 2/2314/382/12 та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, серед них не було, а отже, є підстави вважати, що документ був втрачений, тому ТОВ «Українська факторингова компанія» не мало змоги повторно пред`явити виконавчий документ до ДВС для виконання та пропустило строк для його пред`явлення. Таким чином, втрата виконавчого документа та пропущення строку його пред`явлення відбулося за умов, що не залежали від ТОВ «Українська факторингова компанія».

На підставі викладеного ТОВ «Українська факторингова компанія» , просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі №2314/382/12 від 08.05.2012 року, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 15.06.2007 року в сумі 799 631 грн 33 коп та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не доведено належними доказами, що оригінал виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/2314/382/12 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором дійсно був втрачений, а також не доведено належними доказами і поважності причин пропуску строку для пред`явлення до виконання такого виконавчого документу, тому заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/2314/382/12 від 23.05.2012 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором №0від 15.06.2007 року в сумі 799 631грн 33 коп та поновлення строку для його пред`явлення є такою, що не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просило її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відмовляючи в заяві про видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа суд посилається на те, що первісний стягувач та новий мали достатньо часу для з`ясування місця перебування виконавчого листа по справі № 2314/382/12 та звернутися з заявою про видачу дублікату до 26.08.2021 року, не врахували, що 21.12.2020 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 180 відповідно якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15.06.2007 року укладений ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Тому з моменту укладення договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» вже позбавлений права звертатися до органів виконавчої служби з приводу виконання виконавчого листа №2314/382/12 про стягнення заборгованості, оскільки відбулося правонаступництво у матеріальних відносинах.

Вказує, що після заміни стягувача неодноразово направляли запити до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області та скаргу до Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ). Відповідь на скаргу апелянт отримав лише 21.09.2021 року, вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також судом зазначено, що не було доведено факт втрати виконавчого листа, проте відповідно до постанови ВС від 18.11.2020 року у справі № 263/4331/18, суд дійшов висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06.

Крім того, виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій. Спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2012 року у справі №2314/382/12 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором №0 від 15.06.2007 року в розмірі 796 412 , 33 грн, судовий збір в розмірі 3 219 грн, а всього 799 631, 33 грн.

На виконання вказаного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси 23.05.2012 року був виданий виконавчий лист №2/2314/382/12, який був звернутий до примусового виконання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2021 року у справі №2314/382/12 було замінено сторону у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси №2/2314/382/12 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором №0 від 15.06.2007року в розмірі 796 412, 33 грн, 3 219 грн судового збору, а всього 799 631,33 грн, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ«Українська факторингова компанія».

Також судом було встановлено, що на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) в період з 20.10.2014 року по 26.08.2018 року перебувало виконавче провадження № 45176859 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2314/382/2012, виданого 23.05.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 553 292,69 грн. Дане виконавче провадження 26.02.2018 року було закінчене з підстав, передбачених п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлений на адресу стягувача ПАТ «УкрСиббанк», а саме: вул. О.Дашковича, 20, м. Черкаси. Вказане стверджується відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) від 17.09.2021 року № 39285/4-21 (а.с. 191).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

05 жовтня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналізуючи зміст вказаних норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009).

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Однією із підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Проаналізувавши зазначені норми закону можна дійти висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76,77,78,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи , виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором №0 від 15.06.2007 року в розмірі 796 412 , 33 грн, судовий збір в розмірі 3 219 грн, а всього 799 631, 33 грн по виконавчому листу №2/2314/382/12 від 23.05.2012 року було завершене 26.02.2018 року з підстав, передбачених п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлений на адресу стягувача ПАТ «УкрСиббанк», а саме: вул. О.Дашковича, 20, м. Черкаси.

За правилами ч. 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`являти виконавчий документ до виконання.

З огляду на зазначене, строк потрібно відраховувати саме з дати винесення постанови про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє права стягувача повторно пред`явити виконавчий документ на виконання протягом строків, встановлених частиною першою статті 12 цього Закону (постанови Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 199/13511/13 та від 29 червня 2021 року справа № 2-394/11).

ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, згідно поштового штампу на конверті 29 жовтня 2021 року, тобто після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 15.06.2007 року, який закінчився 26.02.2021 року, що у відповідності до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК виключає підстави для задоволення заяви.

При цьому, договір про відступлення прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» був укладений 21.12.2020 року.

УхвалоюПридніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року у справі № 2314/382/12 було замінено сторону у виконавчому листі Придніпровського районного суду м. Черкаси №2/2314/382/12 , проте із заявою про видачу дубліката виконавчого листа ТОВ «Факторингова компанія» звернулося лише 29 жовтня 2021 року, тобто, з пропуском строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як на підставу подання заяви та доказ про втрату, заявник посилається на листУправління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) від 17.09.2021 року № 39285/4-21, з якого вбачається, що на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області ЦМУМЮ (м. Київ) в період з 20.10.2014 року по 26.08.2018 року перебувало виконавче провадження № 45176859 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2314/382/2012, виданого 23.05.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 553 292,69 грн. Дане виконавче провадження 26.02.2018 року було закінчене з підстав, передбачених п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлений на адресу стягувача ПАТ «УкрСиббанк», а саме: вул. О.Дашковича, 20, м. Черкаси

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що заявником не доведено належними доказами, що оригінал виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2/2314/382/12 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором дійсно був втрачений, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення заявника до органів виконавчої служби та ПАТ «УкрСиббанк», а лише є посилання, що неодноразово звертались до виконавчої служби без зазначення дати та копій цих звернень.

Також в матеріалах справи відсутні докази передачі матеріалів за кредитним договором № 0 від 15.06.2007 року, в тому числі акту-прийому передачі, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , згідно укладеного договору факторингу № 180 від 21.12.2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» на які посилається заявник в заяві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, крім договору факторингу № 180 від 21.12.2020 року та реєстр боржників до договору факторингу № 180 від 21.12.2020 року.

Крім того в матеріалах справи відсутні повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» про відсутність виконавчого листа у банку.

Отже матеріали справи свідчать, що заявником не доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа при пересилці його звиконавчої служби стягувачу ( ПАТ «УкрСиббанк»).

Крім того, видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідност.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник суду не надав.

Посилання заявника на отримання відповіді на скарги із виконавчої служби вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказане посилання були предметом розгляду судом першої інстанції та їм надана правова оцінка, з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що первісний стягувач ПАТ «УкрСиббанк» і новий ТОВ «Українська факторингова компанія» протягом усього часу з моменту завершення виконавчого провадження (26.02.2018 року) та отримання права вимоги за виконавчим листом ( 21.12.2020 року), мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, проте ним не скористались і ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа з пропуском строку.

Таким чином, ТОВ «Українська факторингова компанія» пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 до виконання без поважних причин, тому він не підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Українська факторингова компанія» не надано доказів, того що оригінал виконавчого листа є втраченим, а також не наведено поважних причин пропуску строку його пред`явлення до примусового виконання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2022 року.

Судді: