Справа № 947/3449/22
Провадження № 2/947/1594/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Якубовській О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -,

Встановив,

Позивач 24.01.2022 року звернулася до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її - ОСОБА_1 - користь заборгованість за договором позики у сумі 312 441 грн., стверджуючи, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором позики, укладеним між сторонами 13 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 09.02.2022 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

До судового засіданні надійшли заяви: від представника позивача - адвоката Нестеренко В.В. про розгляд справи за відсутності позивачевої сторони, в заяві зазначено, що позивач свої вимоги підтримує; від представника відповідача - адвоката Грицюка О.О. про розгляд справи за відсутності сторони відповідача; від відповідача ОСОБА_2 - про визнання позову у повному обсязі і розгляд справи за його відсутності.

Суд вивчив матеріали справи і встановив, що

13.02.2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в сумі 11 000 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на час звернення до суду еквівалентно 312 441 грн. ОСОБА_2 зобов`язався у термін до 01.10.2021 року повернути зазначену грошову суму за місцем знаходження «Позикодавця». Відповідач свої зобов`язання за цим договором не виконав і не повернув позивачу позику у строк, визначений договором. ОСОБА_1 стверджує, що з жовтня 2021 року відповідач уникає усякого спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки, тому позивач вважає, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання зобов`язань за договором щодо повернення позики. За захистом порушеного права ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог позивачева сторона посилалась на розписку від 13.02.2019 року (а.с.4), рукописний текст в якій про отримання грошових коштів виконано ОСОБА_2 .

Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСОБА_1 з таких підстав:

13.02.2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики, порядку і строку повернення позики. Договір сторони оформили у письмовій формі у вигляді розписки. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

ОСОБА_1 - позикодавець - свої зобов`язання за договором виконала, коли передала 13.02.2019 року ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 11 000 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на час звернення до суду еквівалентно 312 441 грн. Виконання позичальником зобов`язань за договором підтверджується текстом розписки. Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору (розписки) і положеннями ст.1049 ЦК України.

Суд встановив, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконав і не повернув позичені на певний строк грошові кошти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору, однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16.Верховний Суд України, який у своїй Постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона відповідача не надала до суду належних і допустимих доказів виконання (частково або повністю) зобов`язань за договором позики.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними.

Керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований - АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 - 312 441 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.