Справа № 127/3127/22
Провадження 2/127/437/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/3127/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Постановою приватного виконавця від 05.01.2022 року у вказаному виконавчому провадженні було прийнято постанову про звернення стягнення на доходи боржника, які вона отримує в ТОВ «Аншар Груп».
Позивач вважає, що вимоги стягувача є неправомірними, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису, Закон України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Ухвалами суду від 04.02.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, витребувані докази та зупинене стягнення у виконавчому провадженні № 66325272, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису, до ухвалення рішення у даній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Хейніс О.Г. не з`явились, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують та наполягають на задоволенні вимог позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно. Відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17.06.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № Ск-1093-011480 про відкриття карткових (у гривні та в доларах США) рахунків та надання споживчого кредиту в розмірі 5 454,50 грн. строком дії до 17.06.2009 року зі сплатою 0,1 % річних протягом дії пільгового строку кредитування та 36,5 % річних після закінчення дії пільгового строку кредитування.

Договір нотаріусом не посвідчений.

Відповідно до п. 1.1.7 договору для обліку наданого споживчого кредиту відкрито позичковий рахунок, на який спрямовано 5 000 грн., (винагорода) плата за перевірку документів, яку сплачує держатель - 454,50 грн.

ОСОБА_1 зобов`язалась повністю погасити споживчий кредит, сплатити проценти та плату за обслуговування кредиту.

Відповідно до п. 8.1 спірні питання, які можуть виникнути між банком і держателем у зв`язку з виконанням цього договору, вирішуються через проведення переговорів. При недосягненні згоди спір передається на розгляд суду за місцем знаходження банку в порядку, встановленому чинним законодавством України. При розгляді спору в суді за цим договором застосовується чинне законодавство України.

Згідно п. 9.1 договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, якщо інше не передбачено цим договором.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 23 від 04.07.2019 року правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Родовід Банк» є ТОВ «Вердикт Капітал».

24.05.2021 року за заявою представника ТОВ «Вердикт Капітал» приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис за реєстр. № 52842 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № Ск-1093-011480/6-2008 від 17.06.2008 року в загальній сумі 8 827,55 грн.

У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором від 17.06.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.07.2019 року по 06.05.2021 року. Сума заборгованості складає 8 177,55 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 069,70 грн., прострочена заборгованість за комісією 1 500 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3,28 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам 2 604,57 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 650 грн., які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 8 827,55 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 29.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 66325272 з виконання виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 8 827,55 грн.

Постановою приватного виконавця від 05.01.2022 року у вказаному виконавчому провадженні було звернуто стягнення на доходи боржника, які вона отримує в ТОВ «Аншар Груп».

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали, що стали підставою для вчинення 24.05.2021 року оскаржуваного позивачем виконавчого напису до суду не надійшли, ухвала про витребування доказів нотаріусом не виконана.

Сума заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису, є спірною і не визнається боржником ОСОБА_1 .

Розрахунок заборгованості кредитором не наданий.

Суд приймає до уваги, що кредит був наданий на строк до 17.06.2009 року, проте з заявою про вчинення виконавчого напису кредитор звернувся лише в 2021 році. Умовами кредитного договору не змінено тривалості позовної давності, яка встановлена законом на строк три роки (ст. 257 ЦК України).

Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості за кредитним договором.

Крім того, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди.

Кредитний договір від 17.06.2008 року нотаріально посвідчений не був, тому у відповідача були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2 та враховує Ухвалу ВП ВС від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 щодо застосування редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, при вирішенні спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи наведені обставини і те, що виконавчий напис вчинений на підставі договору, що не був посвідчений нотаріусом, між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчого напису за реєстр. № 52842.

На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: сплачений згідно квитанцій від 02.02.2022 року судовий збір в загальному розмірі 1 488,60 грн. (992,40 грн. та 496,20 грн.) та витрати на правничу допомогу 8 000 грн., сплата яких позивачем підтверджена квитанцією від 02.02.2022 року, договором про надання правової допомоги від 02.02.2022 року та додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 року.

Відповідач не висловив заперечення з приводу розподілу судових витрат або зменшення суми витрат на правничу допомогу в зв`язку з її неспівмірністю.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 257, 258, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76, 77-81, 82, 89, 265, 141, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною виконавчого напису за реєстр. № 52842 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 8 827,55 грн.

Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 )

- відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» (, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, б. 5Б)

- третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_2 )

Повне судове рішення складене 14 квітня 2022 року.

Суддя: