14.04.2022 Єдиний унікальний № 371/1188/21
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/332/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернулася позивач та просила суд визнати за нею право власності на присадибну земельну ділянку під житловим будинком АДРЕСА_1 загальною площею 0,472 га, яка складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею, 0222 га.

Позовні вимоги обґрунтувала тими обставинами, що вона 06 вересня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_2 , придбала житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності 05 жовтня 2011 року зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Придбаний житловий будинок розміщений на присадибній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,472 га (далі спірна земельна ділянка), яка складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,222 га.

Зазначена земельна ділянка площею 0,472 га належала ОСОБА_3 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №087361, виданого Карапишівською сільською радою 23 квітня 1999 року на підставі рішення виконкому Карапишівської сільської ради від 22 квітня 1998 року №12.

Згідно з цим державним актом ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_2 (на даний час № 101) площею 0,472 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлових будівель і споруд площею 0,250 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,222 га.

Відповідач ОСОБА_2 отримала вказану земельну ділянку в дар від ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 29 квітня 2004 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М. Межі земельної ділянки були винесені внатурі на місцевості.

Відповідно до інформації, наданої відділом у Миронівському районі Головного управління держгеокадастру у Київської області №62/113-20 від 22 вересня 2020 року відомості про перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:204:0116 до ОСОБА_2 після отримання в дар земельної ділянки від ОСОБА_3 не внесені до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відсутня.

Таким чином після отримання в дар спірної земельної ділянки ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку.

Під час оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем фактично було погоджено факт переходу права власності до позивача на спірну земельну ділянку. Проте відсутність державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 стало перешкодою для врегулювання питання про перехід права власності на вказану земельну ділянку до позивача під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, що справу просить розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 вересня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_2 передала у власність (продала), а ОСОБА_1 , прийняла у власність (купила) житловий будинок, з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 4622692, предмет правочину: реєстраційний № об`єкту у РПВН: 5126561, житловий будинок, Адреса: АДРЕСА_1 , відчужував: ОСОБА_2 , ІдН: НОМЕР_1 , фізична особа, адреса: АДРЕСА_3 , набувач: ОСОБА_1 , ІдН: НОМЕР_2 , фізична особа: Адреса: АДРЕСА_4 (а.с. 14).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229, власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №087361 власником земельної ділянки, яка розташована на території с. Карапиші, Карапишівська сільська рада, яка призначена для обслуговування житлового будівель та споруд 0,250 га ведення особистого підсобного господарства 0,222 га, являється ОСОБА_3 (а.с. 18).

Згідно договору дарування від 29 квітня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М., ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,472 га, що розташована в с. Карапиші, Миронівського району, Київської області, цільове призначення якої обслуговування будівель та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства 0,222 га (а.с. 19).

Відповідно до довідки від 14 вересня 2020 року № 02-31-334 виданої сільським головою Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, власником якого являється ОСОБА_1 , знаходиться в с. Карапиші, Миронівського району, Київської області, замість старої назви та номера АДРЕСА_2 , в зв`язку з уточненням нумерації та перейменуванням назви вулиці, присвоєно нову назву та номер АДРЕСА_1 , згідно рішення виконавчого комітету сільської ради № 11 від 28 лютого 2003 року (а.с. 27).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 22 вересня 2020 року №62/113-20, надати інформацію щодо реєстрації права власності/користування на земельні ділянки з 2013 року відділ не має можливості. Відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :01:204:60116 не внесені до Державного земельного кадастру (а.с. 28).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право власності на присадибну земельну ділянку під житловим будинком АДРЕСА_1 загальною площею 0,472 га, яка складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд площею 0,250 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,222 га, набуте нею згідно договору купівлі-продажу зазначеного домогосподарства та на підставі ст. 120 ЗК України (в редакції чинній на момент укладення цього договору).

Нормою ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки для цього є законні підстави, визнання позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 82, 95, 206, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на присадибну земельну ділянку під житловим будинком АДРЕСА_1 загальною площею 0,472 га, яка складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівль і споруд площею 0,250 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,222 га.

3.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього судового рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук