Справа № 703/883/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

присяжних: Кривошей Н.П., Нікітенка Ю.І.

секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

за участі:

прокурора Шепотіна В.В.

лікаря психіатра Тертичної С.П.

законного представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради Косенкової І.В. про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар без його згоди,-

встановив:

Директор КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради Косенкова І.В. звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію недієздатного ОСОБА_2 у психіатричний стаціонар без його згоди, який перебував на добровільному лікуванні, а 17 квітня 2022 року від лікування відмовився.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_2 має психічні розлади з 2001 року, неодноразово лікувався в Уманській психіатричній лікарні та 29 разів лікувався в КНП «ЧОПЛ ЧОР». Останній раз ОСОБА_2 проходив лікування в КНП «ЧОПЛ ЧОР» з 05 листопада 2020 року по 17 грудня 2020 року. Після чого був виписаний з покращенням. Однак на фоні відмови від підтримуючого лікування, в нього посилилися афективно маячна симптоматика, став дратівливим, гіперактивним, агресивним, зник сон, почав поводити себе грубо та неадекватно стосовно батька та опікуна сестри, погрожував їм фізичною розправою, тому поступив на лікування в 30 раз. 26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 погодився на продовження лікування та на оформлення його на постійне місце проживання до ПНІ. Останнім часом психічний стан його значно погрішився, став агресивним та відмовився від лікування, а тому його слід пролікувати примусово.

ОСОБА_2 оглянутий комісією лікарів, відповідно до висновку зазначеної комісії, він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу «параноїчної шизофренії безперервного типу перебігу, афективно параноїчної симптоматики з наростаючим психопатоподібним дефектом» та вияляє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а тому потребує госпіталізації у примусовому порядку для лікування в стаціонарі в КНП «ЧОПЛ ЧОР».

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник заявника, лікар психіатр Тертична С.П. підтримала доводи викладені в заяві та пояснила, що о 09 год. 50 хв. 10 липня 2021 року до ЧОПНД поступив ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що за місцем проживання почав себе вести агресивно, став збудженим, погрожував рідним фізичною розправою, на зауваження реагував погрозами.

Пояснив, що ОСОБА_2 має психічні розлади з 2001 року, неодноразово лікувався в Уманській психіатричній лікарні та 29 разів лікувався в КНП «ЧОПЛ ЧОР». Останній раз ОСОБА_2 проходив лікування в КНП «ЧОПЛ ЧОР» з 05 листопада 2020 року по 17 грудня 2020 року. Після чого був виписаний з покращенням. Однак на фоні відмови від підтримуючого лікування, в нього посилилися афективно маячна симптоматика, став дратівливим, гіперактивним, агресивним, зник сон, почав поводити себе грубо та неадекватно стосовно батька та опікуна сестри, погрожував їм фізичною розправою, тому поступив на лікування в 30 раз. 26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 погодився на продовження лікування та на оформлення його на постійне місце проживання до ПНІ. Останнім часом психічний стан його значно погрішився, став агресивним та відмовився від лікування. ОСОБА_2 весь час порушує режим установи, виражається нецензурно, висловлює маячні ідеї відношення, потребує до себе особливого ставлення. Під час перебування у бомбосховищі в режимі відеозвязку знімав пацієнтів та медичний персонал, супроводжуючи це неадекватними коментарями. На спробу відкорегувати дану поведінку реагував брудною лайкою та агресією. Окрім того пацієнт постійно відмовляється від лікування, стверджує, що його утримують в лікарні примусово, в наслідок чого викликав працівників поліції. Від госпіталізації відмовився 19 квітня 2022 року, а тому його слід пролікувати примусово.

Вказала на те, що ОСОБА_2 є недієздатним та враховуючи його психічний стан не може дати згоду на госпіталізацію, а тому просив суд надати дозвіл на примусову його госпіталізацію до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» в умовах стаціонару без його згоди.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що на даний час він вважає, що йому потрібне лікування, однак він може самостійно вдома забезпечити свою життєздатність, оскільки є високо інтелектуальною особою.

Законний представник, особи, яка направляється на госпіталізацію ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона надавала згоду на госпіталізацію ОСОБА_2 , оскільки він дійсно має тяжке психічне захворювання.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком ОСОБА_2 , син його хворіє вже більше 20 років, останній час його психічний стан погрішився. Зазнчаив, що він бив рідних та погрожував фізичною розправою, просиу суд застосувати до нього примусову госпіталізацію до психіатричного закладу для його лікування.

Прокурор надав згоду на примусову госпіталізацію ОСОБА_2 .

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи, які містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 10 липня 2021 року перебував на лікуванні за згодою опікуна, а з 19 квітня 2022 року категорично відмовився від продовження лікування.

20 квітня 2022 року ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підтвердили, що ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, а саме: параноїдна шизофренія безперервного типу перебігу, афективно - параноїдної симптоматики з наростаючим психопатоподібним дефектом, що являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а тому потребує госпіталізації у примусовому порядку для лікування в стаціонарі в КНП «ЧОПЛ ЧОР».

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків госпіталізація особи віком до 14 років (малолітньої особи) до закладу з надання психіатричної допомоги проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року роз`яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 705/4854/20 від 29 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено опікуна.

Відповідно до ч.4 ст.340 ЦПК України у випадках коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

У відповідності до частини другої зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В зв`язку з тим, що хворий виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого, може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати у відношенні ОСОБА_2 примусову стаціонарну госпіталізацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.14 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 341, 342 ЦПК України, суд -

вирішив:

Застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Піківець Уманського району, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 29 червня 2000 року примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради (м. Сміла вул. Павлова 46 код.02004841).

Рішення підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий: В. О. Прилуцький

Присяжні: Н.П. Кривошей

Ю.І. Нікітенко