Справа №: 343/645/22
Провадження №: 6/0343/10/22
У Х В А Л А

іменем України

про відмову в обмеженні виїзду за кордон

29 квітня 2022 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина Івано-Франківської області справу №343/645/22 за поданням старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тиндик С.Б., погодженим з начальником Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дяківом М.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

за участю: державного виконавця - Карбівської Л.М.,

В С Т А Н О В И В:

старший державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тиндик С.Б. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дяківом М.М., в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого документа.

Подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження 66094005 з виконання виконавчого листа № 343/558/18, виданого 23.07.2018 Долинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я заборгованості в розмірі 5573,71 гривні.

14 липня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено сторін виконавчого провадження.

Боржником самостійно заборгованість не сплачено, у зв`язку з чим державним виконавцем розпочато примусове виконання, а саме направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника: до органів Державної фіскальної служби України - щодо відкритих боржником рахунків; до Пенсійного фонду України - щодо працевлаштування боржника та отримання ним пенсії; до Міністерства внутрішніх справ України - щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; до Відділу Держгеокадастру в Долинському районі - щодо належних боржнику на праві власності земельних ділянок, тощо.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.07.2021 року, нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

При виході за місцем проживання боржника, згідно з актом державного виконавця від 26.07.2021, встановлено, що ОСОБА_1 тимчасово відсутній. Зі слів сусідів «виїхав на заробітки у Польщу».

З відкритих боржником рахунків та джерел отримання боржником доходів інформацію не знайдено.

Згідно з відповідей Пенсійного фонду України щодо працевлаштування боржника та отримання ним пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно з інформацією Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно з відповіді перегляду ділянок, земельні ділянки за боржником не зареєстровані.

Згідно з відповіді Державної прикордонної служби України, відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

При перевірці майнового стану встановлено, що рухомого та нерухомого майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не виявлено, боржник не працює, не отримує пенсію, розрахункових рахунків, відкритих в банківських установах, не виявлено.

У Долинський ВДВС у Калуському районі поступила скарга Калуської окружної прокуратури від 10.02.2022, в якій стягувач просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованостей є те, що на неодноразові виклики державного виконавця він не з`являється. Добровільно боржник рішення суду не виконує.

На вимоги державного виконавця від 22.02.2022 та 08.04.2022 боржник не з`являється, письмового пояснення з приводу несплати боргу не поступало, про що зафіксовано в актах державного виконавця від 04.03.2022 та 14.04.2022.

Враховуючи викладене, виконавчий документ до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов`язань зі сплати боргу, не вживає заходів щодо їх виконання за рахунок належного йому майна і доходів. Наведене свідчить про те, що боржник умисно ухиляється від сплати боргу, а тому виникла необхідність звернутися в суд з даним поданням.

У судовому засіданні державний виконавець подання підтримала, просила його задовольнити та надала для огляду матеріали виконавчого провадження № 66094005.

Суд, вивчивши зміст подання та матеріали, долучені до нього, матеріали виконавчого провадження № 66094005, прийшов до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічне положення міститься і в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, де зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні від їх виконання, поки не буде доведено протилежного. Тому, зобов`язання державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не є абсолютним, а виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішення чи то рішень інших органів (посадових осіб).

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, що викладені в «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013, під час розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Це означає, що подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити обставини, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

З матеріалів виконавчого провадження №66094005 судом встановлено, що на виконанні Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавчий лист № 343/558/18, виданий 23.07.2018 Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я заборгованості в розмірі 5573,71 гривні. Відкрите виконавче провадження за заявою стягувача на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження міститься супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження, у тому числі і боржнику ОСОБА_1 , однак дані про отримання боржником такої постанови у матеріалах справи відсутні. Крім того, суд звертає увагу, що у супровідному листі вказано два адресата, натомість вихідний номер зазначено тільки один. Дані про направлення рекомендованим листом зазначеної постанови, як і про її отримання чи неможливість отримання з певних причин, взагалі відсутні. Відтак, доказів про обізнаність боржника з наявністю виконавчого провадження, відповідної заборгованості не має, як і не підтверджено, що боржник знає, що відносно нього подано подання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання старший державний виконавець зазначила, що боржник вимоги виконавчого документа самостійно не виконує, на виклики не з`являється, що свідчить про ухилення від сплати заборгованості.

Як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Як зазначено вище, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

У матеріалах виконавчого провадження містяться два акти державного виконавця від 26.07.2021, один з яких долучений до подання, інший був виявлений при дослідженні матеріалів виконавчого провадження. Так, зі змісту першого вбачається, що, державний виконавець виходила за адресою: АДРЕСА_1 , де, зі слів сусідів, встановлено, що ОСОБА_1 ймовірно виїхав на заробітки у Польщу. При цьому, у вказаному акті не зазначено, зі слів яких саме сусідів встановлено даний факт. Вписана ж в акті учасниця його складання ОСОБА_2 є жителькою с. В.Тур`я, що є далековіддаленим від с. Оболоння, тобто не є сусідкою боржника ОСОБА_1 та ставить під сумнів достовірність факту про перебування останнього у Польщі. Тим більше у матеріалах справи не має підтверджень про те, що боржник перетинав кордон. Що ж до другого акта від 26.07.2021, то такий складався державним виконавцем одноособово при виході за адресою: вул. Л.Українки, 25 у м. Долина, що є відмінною від адреси проживання боржника, зазначеної у виконавчому листі, тому не може бути належним підтвердженням відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання.

Будь-яких даних про те, що державним виконавцем вживалися додаткові заходи з метою встановлення місця проживання/перебування ОСОБА_1 для повідомлення його про відкриття відносно нього виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження не містять. Тобто, з моменту відкриття виконавчого провадження, державний виконавець тільки один раз виїжджав за місцем його проживання, якщо таке дійсно мало місце, склавши в один день два акти різного змісту щодо виїзду, які містять суперечливу інформацію як щодо адреси, за якою здійснював перевірку виконавець, так і даних щодо місця перебування боржника. Також, починаючи з липня 2021 року, тільки один раз у квітні 2022 року виконавець направив рекомендоване повідомлення боржнику, зміст якого встановити не представляється можливим, оскільки державним виконавцем не надано опису вкладення поштового відпралення, після чого відразу звернувся з поданням про обмеження боржника у праві виїзду, навіть не перевіривши, чи отримав таке повідомлення ОСОБА_1 . Державним виконавцем також не надано підтвердження того, що боржник має закордонний паспорт та має можливість чи намір виїжджати за межі країни або ж що перебуває там, так як з долученої ним же інформації ОСОБА_3 кордон не перетинав.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вчинялися ряд виконавчих дій з примусового виконання рішення суду, зокрема здійснювалися заходи щодо розшуку майна боржника, вставолення джерел доходів, надсилалися запити до відповідних реєструючих органів, однак жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку боржника та доказів підтвердження цих фактів подання не містять. Жодних беззаперечних відомостей про те, що ОСОБА_1 отримав будь-який документ з ВДВС та ухиляється від явки до державного виконавця, від надання відомостей, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухиляється від виконання обов`язків, суду надано не було. Матеріали справи не містять і доказів на підтвердження того, що боржник вчиняв дії, які унеможливлювали чи ускладнювали виконання рішення суду, та наявності у нього можливості виконати це рішення.

Факт відсутності будь-якого майна у боржника та відсутність рахунків із коштами у банківських установах не може однозначно свідчитти про те, що ОСОБА_1 вчиняє діяння, які спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Ураховуючи вищенаведене у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця є необґрунтованим, у ньому не наведено жодних доказів, що боржник знає про виконавче провадження та злісно чи умисно ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного виконавчим документом, а тому не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 18, 28 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст. 12 ЦПК України, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

у задоволені подання старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тиндик С.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але на неї може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Монташевич