ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2054/21 Номер провадження 22-ц/814/933/22Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Одринської Т. В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря : Ряднини І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою представника Білицької селищної ради - Бакаєнка Олексія Олеговича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Титаренко С.О. звернувся з позовом до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, в якому просив: встановити факт про те, що саме померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області належала земельна частка (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», розташовану раніше на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на теперішній час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати право за ОСОБА_1 , на вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка частка (пай) загальною площею 2 умовно-кадастрових гектар із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», розташована на той час на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Вказана земельна ділянка на даний час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказує, що за життя його батько - ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у колишньому КСП ім. «Чапаєва», але не встиг виготовити правовстановлюючий документ так, як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою оформлення своїх спадкових справ ОСОБА_2 звернувся до натаріуса з заявою про прийняття спадщини до Кобеляцької державної нотаріальної контори, проте постановою від 15.09.2021 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволено.

Встановлено факт про те, що саме померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області належала земельна частка (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», розташовану раніше на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області на теперішній час передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) - 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП імені «Чапаєва», яка була розташована на території Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, на теперішній час передана в комунальну власність Білицької громади Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Чапаєве Кобеляцького району Полтавської області.

Стягнуто з Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 6400,00 грн. та суму судового збору 1816,00 грн.

В апеляційному порядку вказане судове рішення оскаржив представник Білицької селищної ради - Бакаєнко Олексй Олегович. Вказуює на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, так як пропустив шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Окрім того, після свого повноліття прозивач також з позовом не звернувся. Поважних причин пропуску строку при зверненні до суду не навів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на помилковість доводів апеляційної скарги, оскільки він , як спадкоємець на час смерті батька був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою, тому відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління майном. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , батько позивача ОСОБА_1 ( а.с.8,11).

За життя ОСОБА_2 , був членом колективного сільськогогосподарського підприємства ім. Чапаєва Кобеляцького району.

Згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00023 від 27 березня 1996 року, КСП ім. Чапаєва передано у комунальну власність 2726,84 га, землі в межах згідно з планом (а. с. 12).

Розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації від 22 травня 2003 року скасовано державну реєстрацію КСП ім. Чапаєва.

Постановою державного нотаріуса Кобеляцькї державної нотаріальної контори Русняк Р.В. від 15.09.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 2 умовно-кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель колективної власності КСП імені «Чапаєва», розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, після смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно (а.с. 23).

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 , набув право на спірну земельну частку (пай), проте не встиг виготовити правовстановлюючий документ. Суд вважав, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги має право успадкувати земельну частку та прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 , відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто під час дії ЦК УРСР, та положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР).

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У справі встановлено, що позивач, на момент смерті ОСОБА_2 був малолітнім, він був зареєстрований та постійно проживав разом з батьком, а тому відповідно до вимог ст. ст. 547, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції Закону від 18.07.1963, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, оскільки пропустив шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця та у зв`язку з тим, що після свого повноліття до суду не звертався, є неспроможними.

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), державним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а не пропуску строку для прийнняття спадщини ( а.с.23).

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.ст.22, 23 ЗК України особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КПС цього акта.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Звернувшись до суду з позовом до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, позивач просив встановити факт про те, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , належала земельна частка (пай) розміром 2 умовно-кадастрових гектари із земель колективної власності КСП імені «Чапаєва», яка передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області із земель запасу, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, також просив визнати за ним право на вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що спірна земельна ділянка передана в комунальну власність Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України на суд, як державний орган, покладено обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснити у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до положень статей 15-1, 122 ЗК України розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу) відноситься до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р.№ 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно із підпунктом "а" пункту 25-1 цього положення Держгеокадастр організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно пункту 3 вищевказаного положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Вирішуючи права та обов`язки держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області - розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, Головне управління Держгеокадастру в полтавської області не були залучено до участі у даній справі.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином з колом учасників справи.

Згідно положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно роз`яснень, які викладені в Постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 623/901/18, позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі в справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Кобеляцького районног суду Полтавської області від 19 січня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що така відмова не позбавляє його права у передбаченому законом порядку звернутися із відповідним позовом із правильним зазначенням суб`єктного складу учасників процесу. Крім того, при вирішенні даного спору, слід звернути увагу, що відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця (ст. 1219 ЦК), зокрема особисті немайнові права.Суд ненаділений повноваженнями збільшувати обсяг спадкового права спадкоємців, тому в разі відсутності належним чином оформленого права власності на майно, успадковуються права, які належали спадкодавцю на час смерті.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Білицької селищної ради - Бакаєнка Олексія Олеговича - задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2022 року - скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.04.2022.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль