Справа № 686/1422/22
Провадження № 2/686/2396/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Карнаух С.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

В січні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач вказала, що їй на праві власності, що виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-196 від 26.01.1996 року належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

З 27.08.2003 року у вказаному будинку зареєстрований та не проживає її онук ОСОБА_2 . Відповідач не бажає добровільно знятись з реєстрації свого місця проживання у її будинку, що є порушенням її прав, оскільки він є повнолітньою особою, має свою сім`ю, не є членом сім`ї в розумінні вимог чинного законодавства України.

Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

З врахуванням наведеного позивач просить: усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечив, пояснивши, що дійсно тривалий час не проживає в будинку позивачки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину №2-196 від 26.01.1996 року належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради № Ш-03-654 від 06.01.2022 року за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: з 10.10.1990 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з 27.08.2003 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з 18.01.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно акту від 10.01.2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підтвердили факт, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає з 2012 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили факт не проживання відповідача в будинку АДРЕСА_2 тривалий час.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину №2-196 від 26.01.1996 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; довідкою про склад сім`ї виданою Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради № Ш-03-654 від 06.01.2022 року; актом від 10.01.2022 року.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК УРСР, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на викладене, визнання вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування будинком АДРЕСА_2 , а позов слід задоволити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ч.1 ЖК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду 18.04.2022 року.

Суддя: