Ухвала

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 542/1648/20

провадження № 61-3633ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання спільною сумісною власністю 31/50 частин будівельних матеріалів, які вкладені в добудову житлового будинку з господарськими будівлями, проведення капітального ремонту, побудову паркану, про визнання права власності на 31/100 частину будівельних матеріалів, які були вкладені в добудову та капітальний ремонт житлового будинку з господарськими будівлями, стягнення грошової компенсації за 31/100 частин будівельних матеріалів та за проведені ремонтні роботи, визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якій просила: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 як чоловіка та жінки, починаючи з 2011 року по 2019 рік без реєстрацію шлюбу; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 31/50 частин будівельних матеріалів, які вкладені в добудову житлового будинку з господарськими будівлями, проведення капітального ремонту, побудову паркану за адресою: АДРЕСА_1 на суму 486 630,00 грн; визнати за ОСОБА_2 право власності на 31/100 частину будівельних матеріалів на суму 243 315,00 грн, які були вкладені в добудову та в капітальний ремонт житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 07 липня 2020 року.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку для подання відзиву. Клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи, долучення до справи документів, а саме: звіту про оцінку майна, копії пенсійного посвідчення, довідки на підтвердження факту хвороби та лікування, довідки МСЕК про групу інвалідності, залишено без розгляду. Клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів, а саме: довідок про заробітну плату ОСОБА_3 , відомостей про перебування у шлюбі позивачки за період з 2010 по 2013 роки, довідки про навчання доньки позивачки, довідку про реєстрацію, сімейний стан та місце проживання позивачки, відомості про отримання кредитних коштів у фінансових установах відповідачем ОСОБА_3 , виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , долучення до матеріалів справи письмових заперечень ОСОБА_3 проти позову та документів, а саме: копії договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , витягу з Державного реєстру правочинів, копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , довідки з банку про відсутність зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ВіАйБі банком, копії паспорту громадянина України та коду платника податків на його ім`я, залишено без розгляду.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка, починаючи з 2011 року по 2019 рік без реєстрації шлюбу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 315,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою та рішенням ОСОБА_1 оскаржила її до апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року залишено без руху і надано апелянту десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги (звернення з мотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року в частині залишення без розгляду клопотань ОСОБА_1 про призначення експертизи, долучення до справи документів та клопотань ОСОБА_3 про витребування доказів, виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , долучення до матеріалів справи письмових заперечень ОСОБА_3 проти позову та документів.

У квітні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року необхідно відмовити з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, вбачається, що ухвали суду першої інстанції, які не були переглянуті апеляційним судом, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи, що вказана ухвала суду першої інстанції не була переглянута в апеляційному порядку, вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання спільною сумісною власністю 31/50 частин будівельних матеріалів, які вкладені в добудову житлового будинку з господарськими будівлями, проведення капітального ремонту, побудову паркану, про визнання права власності на 31/100 частину будівельних матеріалів, які були вкладені в добудову та капітальний ремонт житлового будинку з господарськими будівлями, стягнення грошової компенсації за 31/100 частин будівельних матеріалів та за проведені ремонтні роботи, визнання договору дарування недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян