Справа 705/2159/19
2/693/192/22
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні відводу

25.04.2022 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Шимчика Р. В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шимчика Р.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати, стягнення моральної шкоди та про визнання незаконним та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - директор приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вцікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр -Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2022 року вищевказану справу передано для розгляду судді Шимчику Р.В..

Ухвалою від 18.04.2022 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 червня 2022 року о 10 год. 00 хв.

22.04.2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Шимчика Р.В., яка зареєстрована у системі «Електронний суд» 22.04.2022 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено підстави, згідно яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), а саме: порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Коркіяйнен Д.Д. вважає, що суддя Шимчик Р.В. не може брати участь у розгляді справи за наступних обставин.

20 квітня 2022р. позивачем було подано заяву про відвід судді Шимчика Р.В., яку він повинен був розглянути негайно.

Заявник вважає, що діючи в порушення ст.40 ЦПК України суддя Шимчик Р.В. не тільки не розглянув заяву про відвід у строк передбачений законом, а дав вказівку хамити представнику по справі ОСОБА_2 .

Так, 22 квітня 2022р. на прохання повідомити щодо підстав відсутності ухвали суду за наслідком розгляду заяви про відвід станом на 22.04.2022 р. о 12:50 в Електронному кабінеті, помічник судді Шимчика Р.В. на ім`я ОСОБА_3 , у якої за тел.04747- 6-14-48 представник ОСОБА_2 намагалась з`ясувати про рух заяви про відвід та підстави відсутності ухвали за наслідком її розгляду, було в грубій формі сказано: «Дивіться в Електронний суд. Ніяких відомостей по справі повідомляти не буду».

Як вважає заявник вказані дії свідчать про те, що суддя Шимчик Р.В. дав вказівку своєму помічнику хамити учаснику справи -представнику позивача ОСОБА_2 , так як він обслуговує у даній справі інтереси злодюги ОСОБА_4 , якого кришує у кримінальній справі багато років та заробляє на правосудді, зловживаючи владою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

За таких обставин, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це може бути розцінено як порушення прав особи на справедливий суд.

Заявник вважає, що існують обставини, які свідчать про наявність підстав для відводу судді, а тому завідомо майбутнє рішення у справі в будь-якому випадку позивачем ставиться під сумнів.

Згідно ч.ч. 1, 2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

-суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

-слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року,п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року,п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Як вбачається із заяви, підставами для відводу головуючого вона зазначила, що «суддя Шимчик Р.В. дав вказівку своєму помічнику, хамити учаснику справи - представнику позивача ОСОБА_2 , так як він обслуговує у даній справі інтереси злодюги ОСОБА_4 , якого кришує у кримінальній справі багато років та заробляє на правосудді, зловживаючи владою».

Відповідно дост.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, вивчивши подану заяву, суд приходить до висновку про необґрунтованість.

Ухвалою Жашківського районного суду від 22.04.2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шимчика Р.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати, стягнення моральної шкоди та про визнання незаконним та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - директор приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр -Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович.

На думку суду, викладені у повторній заяві про відвід судді обставини є безпідставними, не аргументованими, такими, що мають на меті затягнути час для розгляду справи.

З викладеного, суд приходить до висновку, що підстави відводу судді, вказані позивачем, не знайшли свого належного підтвердження.

За викладених обставин, враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, не знайшли свого належного підтвердження за розглядом заяви, а тому приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді.

Крім, того неодноразове подання заяви позивачкою про відвід судді, суд розцінює як порушення щодо обов`язку сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, зокрема, і правом на відвід, та вчинені з метою затягування розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36, 39, 40, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, ч. 1 ст. 261, 263, 268 ЦПК України, суд

ПОСТ АНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шимчика Р.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати, стягнення моральної шкоди та про визнання незаконним та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - директор приватного підприємства «Центр -Монтаж-Енерго» Гончаренко Павло Вцікторович, директор товариства з обмеженою відповідальністю «Центр -Монтаж-Енерго» Кокодзей Володимир Миколайович.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик