Справа № 752/1524/22
Провадження № 2/752/5112/22
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Науменко Юлія Володимирівна до довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів -дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову у продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як убачається зі змісту позовних вимог, позивачі просять серед іншого стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, не надаючи розрахунку цієї суми.

Крім цього, в порушення вимог ст. 177 ч. 4 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимоги про зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Посилання позивача на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору в частині цих вимог є безпідставним, оскільки позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій позовів: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, позивач звільнений від сплати судового збору тільки за вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При розрахунку ставки судового збору необхідно враховувати прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2021 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 16.12.2020 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 року встановлено у розмірі 2 270, 00 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року. Зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою. Дана правова позиція повністю узгоджується з постановою Верховного Суду у справі №761/11472/15-ц від 28 листопада 2018 року та відповідно пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року. Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру у сумі 908 грн (1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Крім того, згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Так, за правилами ч.2 ст. 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце.

Звертаючись до суду з позовом позивачки зазначають, що відмова у продовженні трудового контракту є необґрунтованою, оскільки на думку позивачів вона здійснена виключно з дискримінаційних мотивів, які не стосуються ділових якостей позивачок. Стверджуючи при цьому, що відмова у продовженні строкового трудового договору повязана лише з віком позивачок, що у свою чергу свідчить про їх пряму дискримінацію.

Відповідно до Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" стаття перша дає визначення прямої та непрямої дискримінації:

пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Отже, з поданої позивачем позовної заяви вбачається, що позивачам необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме за зобов`язання укласти трудовий договір в сумі 1816 грн. 00 коп. та за позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 1268,11 грн., а також додати наявні у них докази, які підтверджують, що дискримінація мала місце, зокрема відмову відповідача у продовженні трудового контракту на які посилаються позивачі, як такої що пов`язана лише з віком, а також докази на підтвердження того, що у діях відповідача вбачаються ознаки прямої дискримінації відповідно до статті 1 Закону України "Про засади запобігання дискримінації в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений суддею, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Науменко Юлія Володимирівна до довговільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів -дошкільний навчальний заклад» Володимирецької районної ради Рівненської області , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконною та такою, що дискримінує за ознакою віку, відмову у продовженні трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення виявлених недоліків, протягом семи днів з дня отримання позивачці копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали для виконання надіслати представнику позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.Г. Плахотнюк