Справа № 357/2145/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кошель Б. І.

при секретарі Нізова А. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, міського голови Дикого Геннадія Анатолійовича, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати п. 1.3 розпорядження міського голови від 27 січня 2022 року №60-К «Про звільнення працівників»; визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 27 січня 2022 року №62-К «Про звільнення з посади ОСОБА_1 »; поновити позивача на посаді начальника відділу з питань організації оздоровлення управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з дня звільнення, а за відсутності такої посади на іншій посаді; стягнути з відповідачів на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня наступного за днем звільнення по день винесення судом рішення; стягнути з відповідачів на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за невиплачену вчасно суму 1296 грн. 66 коп., а також моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 30 березня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27 квітня 2022 року відповідачем Білоцерківською міською радою Київської області до початку розгляду справи по суті заявлене клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з того, що позивач була призначена на посаду начальника відділу з питань організації оздоровлення управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради розпорядженням міського голови на конкурсній основі, прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та звільнена з публічної служби в органах місцевого самоврядування як посадова особа, тобто даний судовий спір є публічно-правовий і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як роз`яснено в п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За змістом ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (абзац п`ятий частини першої статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу (частина друга статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Отже, за загальним правилом прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, окрім виборних посад, проводиться на конкурсній основі. Інший порядок призначення встановлено для працівників патронатної служби.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на час відсутності (відпустки) посадових осіб органів місцевого самоврядування (крім виборних посад) для виконання їх повноважень можуть прийматися на службу особи за строковим трудовим договором (контрактом).

За правилами цивільного судочинства спори з органами місцевого самоврядування про поновлення на роботі можуть розглядатися за певних умов, зокрема при звільненні особи, що працювала за строковим трудовим договором, за відсутності доказів щодо складення позивачем присяги посадової особи місцевого самоврядування, присвоєння їй рангу у межах відповідної категорії посад посадових осіб місцевого самоврядування, на що звернуто увагу Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №192/1855/17.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, а саме копії трудової книжки, позивач прийняла Присягу посадової особи місцевого самоврядування, їй присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах V категорії посад, була призначена та звільнена з посади начальника відділу з питань організації оздоровлення управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на підставі розпоряджень міського голови.

Отже, ОСОБА_1 займала посаду в органі місцевого самоврядування, що є публічною службою, з якої була звільнена, а тому спір позивача з Білоцерківською міською радою Київської області виник з приводу звільнення з публічної служби, є публічно-правовим, який належить розглядати за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі «ЄСПЛ», «Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповіднодо п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадженняв справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

На підставі викладеного, а також ту обставину, що рішення суду, ухвалене з порушенням правил підсудності є незаконним, суд приходить до висновку про наявність підтяв для задоволення заявленого клопотання та закриття провадження у справі.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві його право на подання адміністративного позову до Київського окружного адміністративного суду, до компетенції якого відноситься вирішення зазначеного спору.

Керуючись ст. 19, 255 ЦПК України, 4 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, міського голови Дикого Геннадія Анатолійовича, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про поновлення на роботі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель