Справа № 946/7935/21
Провадження № 2/946/693/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті мачухи ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та за законом після смерті мачухи ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236497, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією) який належав ОСОБА_2 та право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236496, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , за життя спадкодавець залишив заповіт, яким заповів все його майно у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , спадщину позивач прийняв, оскільки постійно проживав з батьком за однією адресою та отримав оригінал сертифікату. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , заповіт спадкодавець не залишала, спадщину позивач прийняв, оскільки постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та недоведений родинний зв`язок.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача, Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області,в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що ОСОБА_1 у період з 1996 року і до смерті мачухи ОСОБА_3 проживав з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство, обробляли город, мали взаємні права та обов`язки, як батьків та сина.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить:

- право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236497, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований за № 181, дублікат серії ОД № 0540161), що також підтверджено відповіддю на запит № 01/01-41/516/588 від 28.02.2022 року, наданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 25.03.2008 року виконкомом Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 11.02.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 75, ОСОБА_2 заповів усе його майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках за кожним.

Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67940158, наданого 23.12.2021 року приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_2 від 11.02.1999 року, зареєстрований за № 75 не змінювався та не скасовувався.

Згідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини вони постійно проживали зі спадкодавцем та отримали оригінал сертифікату на земельну частку (пай), тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236496, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрованого за № 550, що підтверджено відповідним сертифікатом);

- 1/2 частка права на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236497, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований за № 181, дублікат серії ОД № 0540161), яку ОСОБА_3 фактично прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_2 , але юридично не оформила.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.2002 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55982752 від 24.04.2019 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - відсутня.

Згідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_3 , немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

- пасинок ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 15.07.1964 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданим 14.12.1991 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, з яких вбачається, що ОСОБА_2 зазначений батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_3 .

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 мешкав за однією адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними були сімейними, як мачухи та пасинка, вони проживали зі спадкодавцем з 1996 року до моменту її смерті, отже він має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, що підтверджено показаннями свідків та довідкою № 810 від 26.02.2019 року, наданою виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. за № 514/02-14 від 10.06.2019 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки сплив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та не надано доказів родинного зв`язку.

Відповідно до п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, ЗУ «Про власність», ЗУ від 07.12.1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1264, 1268 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний номер юридичної особи - 04379433, місцезнаходження: 68670, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1996 року до дня відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236497, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований за № 181, дублікат серії ОД № 0540161).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0236496, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрований за № 550).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар