Справа№592/827/22
Провадження №2/592/851/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , де зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є іноземними громадянами, не є членами сім`ї позивача і за домовленістю були зареєстровані у вищезазначеному домоволодінні тимчасово. Відповідачка ОСОБА_4 , яка є донькою позивача також зареєстрована у спірному домоволодінні. Відповідачі тривалий час не проживають у вищезазначеному будинку, оскільки переїхала до іншого житла. Перешкод в користуванні будинком ні позивач, ні будь-хто інший відповідачам не чинили. Вони добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користуються, їх речей у спірному помешканні немає, участі у витратах на утримання будинку, в оплаті комунальних послуг не приймають. Реєстрація у квартирі відповідачів позбавляє позивача можливості вільно користуватися своїм житлом.

На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27.01.2022 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали письмову заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, про місце, час розгляду справи повідомлені судом належним чином, відзив на позов не надали.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копією договору купівлі-продажу частки житлового будинку, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-12).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданих Відділом реєстрації місця проживання управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13, 17, 18, 19).

Факт відсутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 понад одного року підтверджується актом про не проживання даних осіб, підписаний свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 та посвідчений головою квартального комітету №41 Лихно Н.А.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.

Згідно із п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі більше року не мешкають у спірному будинку, ніяких витрат по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують, доказів того, що вони намагалися вирішити питання про вселення до спірного будинку, суду надано не було, що свідчить про те, що будинком вони не цікавляться.

Також обставин того, що позивач або інші особи чинять відповідачам перешкоди в користуванні зазначеним будинком, під час судового розгляду встановлено не було. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачів за іншою адресою та збереження у цей час за ними права користування житлом, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273, 282 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Шияновська