Справа № 761/1869/22
Провадження № 2/761/7331/2022
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Притула Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 151 966,22 грн.

Як вбачається з позовної заяви, житлово-комунальні послуги надавались за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення №443, 444, 453, 458, 459, власниками яких є відповідач.

Позивач, звертаючись до суду зазначив адресу зареєстрованого місця проживання відповідача - АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Так, судом було здійснено запит щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача як фізичної особи.

Як вбачається, з наданої відповіді, відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Києва - ОСОБА_1 на території м.Києва не зареєстрована.

Згідно з положеннями ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В той же час, суд приходить до висновку, що позовна заява подана до Шевченківського районного суду м.Києва з порушенням правил підсудності з наступних підстав.

Статтею 30 ч.1 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Крім того, пункт 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснює, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2021 року, справа №911/2390/18 зазначив, що за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі N 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Так, вбачається, що даний спір виник, зокрема, з приводу надання житлово-комунальних послуг нежитловим приміщенням, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, фактично в даному позові спір стосується нерухомого майна, яке згідно матеріалів справи перебуває на території Голосіївського району м.Києва, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для слухання справи Шевченківським районним судом м. Києва.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи те, що майно з приводу якого виник спір, територіально не перебуває у Шевченківському районі м. Києва, при цьому даний позов підлягає розгляду за правилами виключної підсудності - суд не вбачає законних підстав слухати дану справу Шевченківським районним судом м. Києва та приходить до висновку про направлення матеріалів позовної заяви за підсудністю до Голосіївського районного суду м.Києва, за місцем знаходження майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Направити матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за підсудністю до Голосіївського районного суду м.Києва .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула