Справа № 137/94/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 03 травня 2014 року ним була надана грошова позика ОСОБА_2 , про що відповідно був укладений Договір позики №б/н від 03 травня 2014 року.

Згідно п.1.1 Договору, позикодавець надає позичальнику грошову позику, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Позика була надана в доларах США в межах суми 25450,00 доларів США.

Відповідно до п.2.1 Договору позика надається позичальнику на платній основі, тобто стягується плата за корситування грошовими коштами в розмірі три відсотки суми позики в доларах США. Враховуючи, що позика надається на строк згідно п.3.1 Договору, то цей строк є строком за який нараховується відсоткова ставка.

В подальшому, 15.01.2016 року, дія договору була подовжена Додатком до Договору ще на два терміни, до 15.01.2019 року.

Всупереч умовам Договору, позичальник у встановлений термін відсотків не сплачував та отриманої позики не повернув.

Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача, зокрема телефонував на мобільний номер, щоб нагадати йому про його обов`язки за договором, але позитивного результату не отримав і на момент звернення до суду з позовом, заборгованість погашена не була.

Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25450,00 доларів США сума позики, відсотки за користування позикою в сумі 763,50 доларів США, штраф за недотримання строків повернення позики в сумі 509,00 доларів США, 3% річних компенсації згідно ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 2277,95 доларів США, а також понесені судові витрати в сумі 8124,35 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 14.03.2022 та 28.04.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду повернулися конверти з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Також відповідач про день час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України за допомогою оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзиву на позов не подав.

З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до оригіналу Договору позики №б/н від 03.05.2014 р. (а.с.34) ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25450,00 доларів США. В. П.3.1 зазначено строк на який надається позика до січня 2016 року включно.

Відповідно до оригіналу Додатку Договору позики №б/н від 03.05.2014 р. (а.с.35) сторонами погоджено строк дії чинного договору, який подовжено до 15 січня 2019 року.

Із дослідженого оригіналу розписки вбачається, що 03.05.2014 у письмовій формі ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 45000 тисяч доларів США та зобов`язався повернути борг 31.12.2014 р. (а.с.36 ).

Оригінал вказаного договору та розписки долучено до матеріалів справи.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Згідно правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 р. за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт утримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення боргу та про причини несвоєчасного погашення боргу за у добровільному порядку.

Разом з тим, оригінал боргової розписки доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав зазначених у договорі зобов`язань, зокрема не повернув позивачу у строк позичених коштів. Дослідивши матеріали справи та враховуючи, ту обставину, що суд не може вийти за межі позовних вимог заявлених позивачем, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути з відповідача позику в сумі 25450,00 доларів США, відсотки за користування позикою в сумі 763,50 доларів США, штраф за недотримання строків повернення позики в сумі 509,00 доларів США та 3% річних компенсації згідно ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 2277,95 доларів США.

Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8043,91 грн. (а.с. 28), які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області від 12.02.1998 року, заборгованість у розмірі 25450,00 доларів США сума позики, відсотки за користування позикою в сумі 763,50 доларів США, штраф за недотримання строків повернення позики в сумі 509,00 доларів США, 3% річних компенсації згідно ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 2277,95 доларів США. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області від 12.02.1998 року відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 8043,91 грн. Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.