Справа № 487/2424/21
Провадження № 2/487/314/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.04.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/2424/21 за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

встановив:

14.04.2021 представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05-08-2019 року у розмірі 18894,71 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн..

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 , будучи позичальником, не виконує умови договору про надання банківських послуг «Monobank» від 08-05-2019 року, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 22.12.2020 року в розмірі 18894,71 грн., яка складається з наступного: 12433,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6460,93 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 19.01.2022 відкладено судове засідання та витребувано у позивача докази, а саме розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.05.2019, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , із окремим зазначенням розміру заборгованості за комісією та пенею.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 08.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08.05.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір про надання банківських послуг та зобов`язується виконувати його умови.

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору про надання банківських послуг та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами він ознайомлений, отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. Дана заява містить підписи представника банку та ОСОБА_1 .

На підставі укладеного договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 08.05.2019 у відповідача виникла заборгованість перед АТ «Універсал банк», яка станом на 22.12.2020 становить 18894,71 грн, яка складається з наступного: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 12433,78 грн., заборгованість за пенею та комісією 6460,93 грн.

Як вбачається з копії статуту АТ «Універсал банк» (нова редакція) згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал банк» (протокол № 2-2018 від 31 жовтня 2018 року) було змінено тип банку на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Універсал банк, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал банк».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Позивачем було надано до суду Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), які містять у собі Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які, як зазначає позивач, викладені в редакції, чинній на момент укладення договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови надсилались на мобільний додаток відповідача для ознайомлення та узгодження, а також, що саме така редакція цих актів, діяла на час укладення кредитної угоди.

Роздруківка із сайту позивача, як доказ, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тому такий доказ не може вважатись достатньою підставою для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами (постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, провадження № 6-16цс15).

Наведене вище свідчить про неможливість застосування до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК.

У анкеті-заяві позичальника нарахування пені та комісій не зазначено, не містить вона і строку повернення кредиту (користування ним).

Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору (у формі сплати комісії), а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2 статті 530 ЦК України.

Вказаний правовий висновок, викладено в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S.W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

У той же час, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Згідно вимог ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

АТ «Універсал банк» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконав, а ОСОБА_1 в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, не погашаючи заборгованість, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 22 грудня 2020 року.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 22 грудня 2020 року загальний залишок заборгованості за наданим ОСОБА_1 кредитом (тілом кредиту) становить 12433,78 грн.

Відповідачем існування заборгованості за тілом кредиту у зв`язку з користуванням кредитними коштами не спростовано, власного розрахунку суду не надано.

Отже, відповідно до ст. 526, 530, 1054 ЦК України існують підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал банк» залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Що стосується стягнення з відповідача пені та комісій, суд приходить до такого.

У своїй позовній заяві АТ «Універсал банк» просить стягнути з відповідача пеню та комісію у загальному розмірі 6460,93 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Положеннями статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір основного зобов`язання становить 12433,78 грн., а розмір неустойки - пені та комісії 6460,93 грн., відповідно, при цьому не зазначено, що окремо є пенею та окремо комісією.

При цьому, позивачем не виконано ухвалу суду від 19.01.2022 про витребування доказів, оскільки не надано детального розрахунку заборгованості відповідача, у якому б було окремо зазначено розмір заборгованості за комісією та пенею.

Крім того, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, сплата коштів за обслуговування кредиту, тобто коштів, які супроводжують кредит, що у даному випадку є комісією, є несправедливою умовою кредитного договору, а тому не підлягає стягненню з позичальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1498,20 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 08 травня 2019 року в розмірі 12433 (дванадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк»судовий збір у розмірі 1498,20 грн.

В частині стягнення пені та комісії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи 21133352.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 25.04.2022.

Головуючий суддя І. В. Боброва