Справа № 541/481/22
Провадження №2-о/541/29/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Куцин В.М.,

секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2022 року заявники звернулись до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дитину. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 06 липня 2007 року, однак фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим шлюбні відносини між заявниками не можуть бути відновленими. У подружжя народився син ОСОБА_3 .

Подружжя досягло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу. Вказані обставини передбачено договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 23.02.2022.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.03.2022 відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявники не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали (а.с.19,20).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що 06 липня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького району управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 764 (а.с.21). Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.06.2010 (а.с.9).

В судовому засіданні встановлено, що причинами розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_3 з укладенням договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 23.02.2022 (а.с. 3).

Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки заявниця ОСОБА_2 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_2 », тому суд вважає за необхідне залишити заявниці прізвище « ОСОБА_2 ».

Керуючись ст. ст. 112, 114, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 259, 263, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 липня 2007 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького району управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 764- розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миргород, Полтавської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка селища Марки, Каменського рафону, Воронезької області, Російська Федерація, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя: В. М. Куцин