Дата документу 14.04.2022 Справа № 553/3254/21
Провадження № 2/554/732/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Орлова Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Інвест Фінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК Інвест Фінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним,в якому просив визнати кредитний договір №37675 від 16.06.2021 року, укладений між ТОВ «ФК Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , недійсним.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 16.06.2021 року між позивачем та ТОВ «ФК Інвест Фінанс» був укладений договір про надання споживчого кредиту №37675, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 6000 гривень. Даний договір пролонгований шляхом сплачення ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом. Вважає, що при укладенні кредитного договору були порушені вимоги чинного законодавства України, та його права, як споживача на ринку фінансових послуг, дане порушення здійснене з боку відповідача.

Відповідно до аналізу положень кредитного договору №37675, вбачається невідповідність даного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується наявним порушенням в договорі принципу рівності сторін та наявністю умов, які є несправедливими по відношенню до позивача як споживача. Даний факт порушує права позивача як споживача при користуванні послугами відповідача. В договорі існує суттєвий дисбаланс в правах і обов`язках між сторонами на користь відповідача. Зазначає, що підготовка редакції даного кредитного договору здійснювалась виключно відповідачем, без залучення до цього процесу позивача. Крім того, умови даного кредитного договору запропоновані в односторонньому порядку без можливості внесення позивачем своїх зауважень. Редакція даного кредитного договору була надана позивачу в день укладання угоди, що унеможливлювало здійснення позивачем ґрунтовного вивчення договору, крім того треба взяти до уваги відсутність у позивача спеціальних знань для здійснення умов кредитного договору.

В кредитному договорі містяться умови, які регулюють внесення змін (доповнень) та розірвання договору, лише в односторонньому порядку, і лише в інтересах та з боку фінансової установи. Договір взагалі не містить порядку зміни договору, який враховував би інтереси споживача (позичальника), взагалі не містить умови про порядок припинення договору, а це є суттєвими умовами, то договір в цілому суперечить п.8 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

ОСОБА_1 не було докладно повідомлено про кредитні умови щодо орієнтовної сукупності вартості кредиту як в процентному значенні, так і в грошовому виразі; не надано перелік витрат, пов`язаних, зокрема, з обслуговуванням кредиту, витрат на страхування; не надано варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Тобто, не було надано істотної інформації про кредитні умови. Вважає, що викладені обставини свідчать про використання відповідачем нечесної підприємницької практики шляхом ненадання у спосіб, визначений Законом України «Про захист прав споживачів», інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору, а тому спірний правочин є недійсним згідно з ч.6 ст.19.

Вимога про нарахування та сплату неустойки за спірним правочином є завищеною, суперечить принципам розумності та добросовісності та становить несправедливо непомірний тягар для споживача.

Наявні достатні підстави для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору №37675 від 16.06.2021 року, оскільки відповідач не обмежений жодними умовами цього договору від застосування відсотків у максимальному розмірі від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення, тобто перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною.

Позивачем до відкриття провадження у справі подано до суду 01.12.2021 року клопотання про витребування у відповідача доказів, зупинення нарахування відсотків, зобов`язання відповідача на час судового розгляду справи припинити взаємодію з третіми особами.

Ухвалою суду від 14.04.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТОВ «ФК Інвест Фінанс» у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.

Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно позову, 16.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК Інвест Фінанс» був укладений договір про надання споживчого кредиту №37675, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 6000 гривень.

Так, згідно п.1.1 цього договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на умовах цього Договору, а позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Кредит надається на умовах відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до п.1.2 договору, ліміт кредитної лінії 40000 гривень. Розмір Кредиту не може перевищувати Ліміту кредитної лінії.

Згідно п.1.6 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 4742,93 % (а.с.14-24).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає 1148,20 гривень.

Даний договір пролонгований шляхом сплачення ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом.

За змістом ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В абзаці другому частини другої ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.12,13 ч.1 ст.1 Закону України «Про довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

В ч.1 ст. 215 ЦК України законодавець закріпив, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга та третя статті 215 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

В п.8 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4.1 оскаржуваного договору, строк кредиту може бути продовжений Угодою про продовження, яка може бути ініційована позичальником.

Згідно п.3.1. договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту, сума кредиту перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення Спеціальних умов.

Відповідно до пункту 9.13 договору, підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2) ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті товариства; він ознайомлений з усіма умовами правил, що розміщені на веб-сайті товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Позичальник погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання позичальника, передбачені цим договором; він погоджується, що у випадку передбаченому п.п.2 п.5.1. цього договору для товариства не наступає прострочення кредитора.

В п.10 договору зазначені реквізити та підписи сторін, а саме: підписом ОСОБА_1 є електронний підпис, а підписом ТОВ «ФК «Інвест фінанс» - аналог власноручного підпису «Генеральний директор М.С.Купріянов».

Тобто, як свідчить копія кредитного договору, сторони погодили усі істотні умови договору.

Відповідно ІІ розділу Договору, ОСОБА_1 підтвердив прийняття оферти ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» щодо укладення договору кредитної лінії №37675 від 16.06.2021 року; актуальність та достовірність наданих ним даних станом на сьогоднішній день, вивчив умови оферти, паспорт споживчого кредиту, Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, на умовах кредитної лінії ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», розміщених на сайті: https//cashberry.com.ua. та свідомо прийняв пропозицію укласти електронний договір на запропонованих і погоджених з ним умовах, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», що ознайомлений з істотними умовами правочину, погоджується прийняти на себе зобов`язання позичальника, засвідчує повну та безумовну згоду з усіма без виключення умовами оферти, згоден на використання одноразового ідентифікатору в якості особистого підпису договору кредитної лінії №37675 від 16.06.2021 року.

Тобто, укладання між сторонами 16.06.2021 року правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Відповідно судова практика у цій категорії справ є незмінною.

При цьому позивач не був позбавлений можливості згідно з пунктом 5.3 договору протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснень причин, при виконанні необхідних умов, що визначені договором.

Матеріали справи не містять інформації щодо звернення ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Інвест Фінанс» із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснення певних положень договору, а також, відсутні докази, що позивач скористався правом на відкликання згоди на укладення договору згідно з ч.3 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Крім того, викладаючи свою позицію у справі щодо визнання недійсним кредитного договору, позивач не спростував фактичну обставину отримання коштів в позику.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що перед укладенням договору він не був ознайомлений з інформацією про умови кредитування, оскільки, звернувшись до ТОВ Фінансова компанія «Інвест Фінанс», як Первісного кредитора, із заявкою на отримання кредиту та, підписавши договір, із змісту якого вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування та на укладання саме такого договору позивач погодився, засвідчив той факт, що він обізнаний з правилами та підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», позивач зобов`язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог. Проте належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що під час укладення кредитного договору з боку товариства не надано або надано у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформацію, необхідну для здійснення свідомого вибору, позивачем не надано.

Таким чином, укладення даного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, і укладений ним з відповідачем правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. При цьому, нарахування та оплату штрафів договором не передбачено.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи, що без входу позивача на веб-сайт товариства і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та відповідачем не був би укладений, всі істотні умови сторонами були погоджені, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним та відповідно і для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,267,268 ЦПК України, ст.ст.215,526,530,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Інвест Фінанс» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ТОВ «ФК Інвест Фінанс», місцезнаходження: 01021, м.Київ, вул.Кловський узвіз,7, приміщення 103, .

Суддя: А.М.Чуванова