ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3708/22 Справа № 202/7836/20 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 22 листопада 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 20 грудня 2018 року у розмірі 16 048,96 грн., та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ "Універсал Банк" та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, чим порушує права позивача та умови договору.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54, кв. 19, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал банк" заборгованість, станом на 30 вересня 2020 року, за договором, у розмірі 16 048,96 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 16 048,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал банк"витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 (відповідач) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було узято до уваги, що у додатках до позовної заяви відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що між сторонами дійсно був укладений саме кредитний договір від 20 грудня 2018 року та відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 16048 грн. 96 коп., оскільки анкета-заява не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид картки банком було видано відповідачу відповідно до його заяви, ії номером, строку дії, та який кредитний ліміт йому було встановлено. Також анкета-заява не містить істотних умов договору(базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше. Вказана анкета-заява містить лише ідентифікуючі відомості про позичальника.

Від позивача АТ Універсалбанк надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій позивач посилається на безпідставність доводів апеляційної скарги, зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, просив відмовити у задоволені скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року відповідач звернувся до позивача та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов договору та наведених у анкеті-заяві умов.

За умовами Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток.

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору позивачем надано анкету-заяву від 20 грудня 2018 року до договору про надання банківських послуг, котра підписана ОСОБА_1 .

Крім того, банком надано до позовної заяви розрахунок заборгованості станом на 30 вересня 2020 року, з якого вбачається, що за ОСОБА_1 . рахується заборгованість у розмірі 16 048,96 грн. яка складається з: 16 048,96 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Натомість відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянт ОСОБА_1 наполягає у своїх доводах, що позивачем не доведено позовні вимоги, оскільки копія Анкети-заяви від 20 грудня 2018 року не містять відомостей про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду, строку дії та наміру відповідача на отримання кредиту, а містить лише ідентефікуючи відомості про позичальника, а тому в позові повинно бути відмовлено у повному обсязі

Однак, колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідно до виписки з розрахункового рахунку № б/н від 04.01.2019 року, підтверджено проведення 04.01.2019 року операції з видачі кредитних коштів, та погашення кредитних коштів, а також сплату відсотків за користування кредитними коштами, відповідачкою за період з січня 2019 по лютий 2020 року, що свідчить про користування кредитними коштами позивачем.

Отже, за таких обставин, суд першої інстанції правильно взяв до уваги докази банку, які не спростовано відповідачем, тому доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд обґрунтовано керувався вимогами закону та умовами кредитного договору, які передбачають стягнення тіла кредиту, тому стягнув цю заборгованість на користь банку з відповідача, яка виконувала умови договору з моменту його укладення з січня 2019 до лютого 2020 року, коли нею був здійснений останній платіж за наданим кредитом, а потім відповідач припинила виконувати умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість та банк звернувся до суду 22 грудня 2020 року (а.с.5-6).

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення норм діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши справу у межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з апелянта ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374,375 ЦПК України, колегія суддів,

П ОС ТА НО ВИ ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида