Справа № 355/1062/21
Провадження № 2/355/306/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участю секретаря судового засідання Бруханського І.В.,

представника позивача адвоката Гасанова Р.А.,

представник відповідача адвоката Чередніченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МПЛ ААГРО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечення щодо них

28.07.2021 до Баришівського районного суду Київської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛП АГРО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.04.2021 о 00 год. 40 хв. по вул. Добра, в селищі Баришівка Київської області ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб «RENAULT DOKKER» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП підтверджена постановою Баришівського районного суду Київської області по справі № 355/438/21 від 07.05.2021.

Позивач вказує, що ним понесено майнову шкоду внаслідок настання ДТП, яка відповідно звіту про визначення вартості матеріальних збитків № 36/21 від 31.05.2021 складає 184 971, 00 грн., а згідно рахунку № 05107 від 05.04.2021 виписаного ТОВ «НІКО Мегаполіс вартість ремонту автомобіля «RENAULT DOKKER» д.н.з. НОМЕР_2 складає 316 727, 71 грн.. Окрім цього позивачем понесено додаткові збитки, а саме на послуги евакуатора - 1300, 00 грн., огляд на ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС» - 1128, 00 грн, СПД ФО ОСОБА_2 (визначення вартості матеріальних збитків ДТЗ «RENAULT DOKKER» д.н.з. НОМЕР_2 2000, 00 грн..

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 59 399, 00 грн, що складається з 54971, 00 грн. на відновлення автомобіля, на послуги евакуатора - 1300, 00 грн., огляд автомобіля на ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС» 1128, 00 грн., СПД ФО ОСОБА_2 (визначення вартості матеріальних збитків ДТЗ «RENAULT DOKKER» д.н.з. НОМЕР_2 ) -2000,00 грн..

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив, його задоволити. Додатково вказав, що відповідачем не було надіслано позивачу відзив на позов.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася. Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, надавши письмові пояснення по справі. Посилається на порушення позивачем вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ІІ. Заяви , клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 призначення не відбулося оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи (а.с.24).

10.08.2021 відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 709 проведено повторний авторозподіл судової справи (а.с.76).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 розгляд справи визначено судді Червонописького В.С. (а.с.24)

20.08.2021 в порядку ст. 187 ЦПК України направлено запит для встановлення місця реєстрації відповідача

07.10.2021 відкрито провадження по справі та призначено проведення підготовчого розгляду справи на 26.11.2021

26.11.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2022 ( а.с. 97).

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом та застосовані норми права до спірних правовідносин.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Предметом спору в даній справі є вимога позивача до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що 04.04.2021 о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , по вул. Добра, Баришівського району Київської області, керуючи автомобілем MAZDA 3, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб RENAULT DOKKER, державний номерний знак НОМЕР_2 .

07.05.2021 cуддею Баришівського районного суду Київської області К.В. Коваленком К.В, ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а 20.05.2021 вказана постанова набрала чинності.

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентуються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення ДТП) (далі Закон).

Відповідно до статті 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

За положеннями частини другої статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною четвертої статті 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна у випадках її обов`язкового проведення, зазначених у статті 7 цього Закону, виконана суб`єктами, які не є суб`єктами оціночної діяльності, визнається недійсною.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (04.04.2021) цивільно-правова відповідальність автомобіля MAZDA 323, державний номерний знак НОМЕР_1 (страхувальник ОСОБА_4 ) відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до Полісу обов`язкового страхування № АР/7593529, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 гривень, франшиза 2600 гривень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вказано, що ТОВ «МЛП АГРО» є власником транспортного засобу RENAULT DOKKER номерний знак НОМЕР_2 .

05.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «МЛП АГРО» звернулось до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про подію з транспортним засобом (ТЗ), що підлягає врегулюванню в порядку прямого врегулювання збитків.

Відповідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 31.05.2021 вих. № 36/21 визначеного СПД ОСОБА_2 вказано, що об`єктом оцінки є транспортний засіб «RENAULT DOKKER» номерний знак НОМЕР_2 , дата оцінки зазначено 03.04.2021. За даним звітом Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу RENAULT DOKKER реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 03.04.2021 становить 184 971 грн. ( а.с.20-35).

Актом огляду транспортного засобу № 36/21(дефектною відомістю) від 29.04.2021 визначено пошкодження транспортного засобу RENAULT DOKKER реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а.с. 42).

Рахунком № 05107 від 05.04.2021 наданого ТОВ «НІКО МЕГАПОЛІС» визначена вартість комплектуючих та ремонтних робіт транспортного засобу RENAULT DOKKER реєстраційний номер НОМЕР_2 , що ПДВ становить 316727, 71 грн.. (а.с.57-59).

За копією замовлення на ремонт (обслуговування) автомобіля № ТМ000489 від 05.04.2021 визначено вартість робіт, що складає 1128,00 грн. (а.с. 60-61).

Позивачем надано копію акту виконаних робіт від 31.05.2021 за яким визначено матеріального збитку в розмірі 2000 грн. (а.с.65).

Дослідивши подані позивачем докази, суд надає наступну правову оцінку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Згідно з п.1.6. Методики під поняттям «фізичний знос» розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.

Необхідність застосування такого коефіцієнту передбачено ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Коефіцієнт авто може мати різні показники, а у деяких випадках навіть дорівнювати нулю. Поняття «вартість відновлювального ремонту» включає в себе дві складові частини, а саме, вартість деталей, які будуть замінені в ході відновлювального ремонту та вартість самих ремонтних робіт. Коефіцієнт застосовується виключно до вартості пошкоджених деталей, та які підлягають заміні.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте ним рішення.

Відповідно до матеріалів справи, позивач подав cтрахувальнику повідомлення про подію з транспортним засобом, однак, з матеріалів справи не вбачається, та не можливо встановити, чи погодив та отримав позивач страхове відшкодування у будь-якому розмірі. Також з матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до cтраховика чи до суду із заявами стосовно незгоди із розміром виплаченого страхового відшкодування та стягненням коштів, також не вбачається , що позивач подавав cтраховику документи про оплату проведеного ремонту автомобіля для виплати cтраховиком суми податку на додану вартість. Також з матеріалів справи не можливо встановити, чи подавав позивач звіт про визначення вартості матеріальних збитків №36/21 від 31.05.2021, на який він посилається як на підставу своїх позовних вимог до страхової компанії. Так, само з матеріалів справи не вбачається, на підставі якого звіту, про вартість матеріального збитку, здійснювалось страхове відшкодування, якщо таке відбувалось, на підставі саме звіту страхової, чи на підставі звіту потерпілого, який ним надавався Страховику. Також з матеріалів справи не вбачається, чи подавав потерпілий, вразі отримання ним страхового відшкодування, та незгоди з його розміром, свої заперечення щодо визначення розміру страхового відшкодування страховиком, чи наполягав на проведенні незалежної експертизи, і чи оскаржував дії страхової, в разі незгоди визначення вартості збитку, в судовому порядку. Позивачем не доведено, в зв`язку з цим, належними та допустимими доказами того, що розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, і зв`язку з цим настає відповідальність винуватця, на що безпосередньо вказує зміст ст.1194 ЦК України.

Відповідно до наведеного, вказаний звіт №36/21 від 31.05.2021, не можна вважати належним та допустимим доказом в межах даної справи.

Доводи позивача про наявність підстав для визначення розміру відшкодування шкоди на підставі звіту №36/21 від 31.05.2021, який знаходиться в матеріалах справи, складеного СПД ОСОБА_2 , і на який позивач посилається як на доказ розміру нанесеного йому збитку, не можна брати до уваги як належний доказ, оскільки останній не ґрунтується на законі, так як відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця.

Крім того, положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі.

З огляду на зазначене, вбачається, що позивач повинен вимагати кошти за майнову шкоду зі страхової компанії, а у разі недостатності ліміту цивільно-правової відповідальності страховика для страхової виплати, решту завданої і доведеної шкоди відшкодовує особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (ст. 1194 ЦК України).

Так, як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин у страховика виник обов`язок з відшкодування майнової шкоди позивачу, за виключенням виплати вартості розміру щодо фізичного зносу пошкоджених вузлів і деталей транспортного засобу, відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та франшизи; також на страховика згідно ст. 36 вказаного Закону покладено обов`язок щодо виплати суми податку на додану вартість при отриманні документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Так, Верховний Суд у постанові від 06 липня 2018 року № (справа №924/675/17) дійшов наступного висновку: «...визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, вартість ремонту автомобіля з врахуванням. ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником. ПДВ...

Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у ПАТ "Страхова компанія "Країна" у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (100 000 грн.) і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, податку на додану вартість та з вирахуванням, у даному випадку, франшизи».

Варто відзначити, що позивачем не надано відомостей про те, чи було здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу, та чи звертався позивач до страхової компанії з заявою про виплату йому в зв`язку з цим ПДВ.

Окрім зазначеного слід звернути увагу, що ДТП в даній справі мало місце 04.04.2021, при цьому як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку №36/21 від 31.05.2021, на який посилається позивач, автомобіль для огляду був наданий 29.04.2021 року, тобто майже через чотири тижні після ДТП, що не виключає, враховуючи значний проміжок часу, як на це посилається відповідач, отримання механічних пошкоджень автомобілем потерпілого за будь яких інших обставин.

Враховуючи вищезазначені обставини, вважаю, що звіт про визначення вартості матеріальних збитків №36/21 від 31.05.2021, на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог в межах даної справи, є неналежним доказом того, що зафіксовані в ньому збитки були спричинені в результаті ДТП , яка мала місце 04.04.2021.

Таким чином, позивачем по справі не доведені позовні вимоги. Так, вимога в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 54 971 грн. обґрунтована тим, що позивач уже поніс матеріальні збитки в розмірі 54 971 грн., при цьому відсутні докази проведеного ремонту на вказану суму.

Також не доведені позовні вимоги в частині надання послуг евакуатора в розмірі 1300 грн., оскільки наявний в матеріалах справи товарний чек № 38 від 05.04.2021 року з печаткою підприємця ОСОБА_5 не свідчить про надані послуги, оскільки матеріали справи не містять даних про вказану особу підприємця, та послуги, які він має право надавати та кому надана послуга. Також з матеріалів справи не вбачається, чи сплачена послуга вартості евакуації автомобіля страховою компанією, чи ні.

Не підлягає також до задоволення позовна вимога про стягнення 1128 гривень за огляд автомобіля «ТОВ НІКО МЕГАПОЛІС» , оскільки матеріали справи не містять доказів оплати вказаної послуги, а замовлення на ремонт автомобіля в частині рихтувально-малярних робіт від 05.04.2021, на який посилається позивач, як на доказ позовних вимог в цій частині, не є доказом оплати вказаних послуг, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які платіжні документи, які підтверджують здійснення оплати вказаної послуги.

З огляду на вказане, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, щодо стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом не задоволено позовні вимоги позивача, а тому суд відмовляє у стягненні з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МПЛ ААГРО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький