Номер провадження: 22-ц/813/5541/22
Номер справи місцевого суду: 521/2769/21
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року у складі судді Тополевої Ю.В.,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, уточнивши який, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 130 204,54 гривень, а також пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 382 203,08 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси №947/25953/19 від 01 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зазначив, що відповідно до розрахунку державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Капсамун О.В., станом на червень 2021 року за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, заборгованість відповідача по аліментам складає 130204,54 гривень. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, яка складає 382203,08 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 751 гривня 74 копійки. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не була ознайомлена з вказаним судом у рішенні розрахунком та не мала можливості оскаржити розмір заборгованості. Крім того, ОСОБА_5 станом на 23.06.2021 був звільнений з посади та не працював в Першому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса), а отже не мав права складати розрахунок заборгованості. У зв`язку з тим, що розгляд справи № 521/2769/21 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів тривав 9 місяців (з 22.02.2021 по 17.11.2021), позивач, була вимушена надавати суду оновлені розрахунки заборгованості. Так, позивачем, до суду було надано два розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, які були складені державними виконавцями Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кисельовим В.В. станом на 01.02.2021 та ОСОБА_6 станом на 15.06.2021. Крім того, до матеріалів справи було залучене письмове пояснення позивача розрахунку пені, складене відповідно до постанови Палати Верховного суду по справі №572/1762/15-ц (Провадження № 14-37цс18) від 25 квітня 2018 року на основі оновленого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця ОСОБА_6 . Позивач просить апеляційний суд при розгляді скарги залучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.12.2021, складений головним державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І. від 14 грудня 2021 року, згідно якого розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.12.2021 становить 171 870,84 грн. Вважає, що саме цей розрахунок має бути взятий за основу для розрахунку пені. Розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, надані позивачем до суду першої інстанції та апеляційного суду, складені на виконання судового наказу Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2019 у справі № 947/25953/19, згідно якого відповідач повинен сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2019 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2019 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

18.04.2022 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання 19.04.2022 року не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29.04.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Київського районного суду м. Одеси N 947/25953/19 від 01 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного, віку щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивачем у суді першої інстанції на підтвердження наявності у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті аліментів було надано розрахунок державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Капсамун О.В. з якого вбачається, що станом на 15 червня 2021 року за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно, заборгованість відповідача по аліментам за ВП N60800246 складає 130204,54 гривень.

В свою чергу, відповідачем було надано розрахунок заборгованості державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Гнатюка Д.В. від 23.06.2021 року, з якого вбачається, що станом на 23 червня 2021 року за період з жовтня 2019 року по червень 2021 року заборгованість відповідача по аліментам за судовим наказом, виданим Київським районним судом м. Одеси N947/25953/19 від 01 листопада 2019 року, складає 32 751,74 гривень.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме вказаний розрахунок, який надано відповідачем від 23.06.2021 року, слід вважати належним доказом, який свідчить про наявний розмір заборгованості, оскільки складений після розрахунку, який додано позивачем.

Доданий до апеляційної скарги розрахунок заборгованості від 14.12.2021 по сплаті аліментів станом на 01.12.2021, складений головним державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Кобзаревою К.І., апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на те, що позивачем не доведено причин неможливості подання вказаного розрахунку до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.3,6 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із частинами 3, 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За частиною 4 статті 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Частиною 2 статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Отже, суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Вищезазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц.

З доданих сторонами у справі розрахунків заборгованості вбачається, що наслідком наявності різниці у сумах заборгованості є нарахування державними виконавцями боргу, виходячи з різних первісно визначених сум аліментів, які підлягають стягненню з боржника. При цьому розрахунок за яким ухвалено рішення, не суперечить вимогам п.4ч.1ст.161 ЦПК України, відтак не може бути відхилений як доказ.

Враховуючи те, що сторонами дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені, позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, однак вимог про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів не заявлялися, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості по аліментах.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що відповідачем не було виконано обов`язок зі сплати аліментів, відповідно до розрахунку заборгованості від 23.06.2021, а тому одержувач аліментів, має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом було виконано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів з урахуванням правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі N 572/1762/15-ц (провадження N14-37цс18).

Сума неустойки (пені) за вказаний період склала 124 998,71 грн, проте, враховуючи норму ч. 1 ст. 196 СК України за якою законодавець обмежив розмір стягнення неустойки (пені) до розміру не більше 100 відсотків заборгованості, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 32751,74 грн, яка дорівнює розміру заборгованості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Нормами чинного законодавства передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 334/7702/16.

Таким чином, наявність судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на дитину вже свідчить про наявність у останнього відповідного зобов`язання, яке передбачено нормами сімейного законодавства та спрямовано на забезпечення належного утримання та розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив всі обставини справи, надав належну правову оцінку наданим сторонами доказам, а тому дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача пені у розмірі 32751,74 грн. за невиконання ним зобов`язання щодо сплати аліментів.

Доводи апелянта про те, що державний виконавець Гнатюк Д.В. станом на 23.06.2021 був звільнений з посади та не працював в Першому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса), а тому здійснений ним розрахунок не може прийматися до уваги, не підтверджені будь-якими доказами, підстави вважати вказаний розрахунок неналежним відсутні.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 29.04.2022.

Головуючий:

Судді: