Справа № 443/1232/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/3661/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,-

в с т а н о в и в:

27.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив зобов`язати ОСОБА_3 знести будинок загальною площею 214,8 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка належить йому ( ОСОБА_1 ) на праві власності.

Позов обгрунтовував тим, що 22.07.2005 року між ним ( ОСОБА_1 ) та АППБ «Аваль» було укладено кредитний договір №014/08-5/3395-СК, за умовами якого йому було надано строковий кредит на сім років в сумі 13 000 доларів США із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 14% річних. На забезпечення зазначеного договору кредиту 26.07.2005 року між ним та АППБ «Аваль» було укладено договір іпотеки, предметом якого був належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з непогашенням ним кредиту приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості у безспірному порядку та звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме - на зазначений житловий будинок. Цей виконавчий напис нотаріуса було звернуто до примусового виконання. Згодом була проведена процедура реалізації майна через прилюдні торги, які проводилися через спеціалізовану організацію ТзОВ «Форд» 11.12.2008 року і на яких ОСОБА_3 , як учасник торгів, викупила вказаний будинок за 209 400 грн. 05.02.2009 року нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В. було видано ОСОБА_3 . Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за №147, яке 23.02.2009 року зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Також Стрийським МБТІ 23.02.2009 року за №285 було проведено реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на будинок. Про видачу зазначеного свідоцтва йому ( ОСОБА_1 ) стало відомо у липні 2015 року. Вважає, що прилюдні торги з реалізації майна від 11.12.2008 року були проведені з порушенням вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5. Зокрема, в порушення н.п. 3.6, 3.9 цього Положення інформаційне повідомлення про прилюдні торги не містило відомостей про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір). Внаслідок цих порушень земельна ділянка не була предметом укладеного на прилюдних торгах договору купівлі-продажу, її вартість не була сплачена позивачу та на її вартість не були зменшені боргові зобов`язання позивача перед банком. У порушення вимог ч. 2 ст. 377 ЦК України та ч. 6 ст. 120 ЗК України протокол проведення прилюдних торгів від 11.12.2008 року та акт проведення прилюдних торгів від 11.12.2008 року, якими оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 не містить істотної умови договору - розміру та кадастрового номера земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок. Реалізований з прилюдних торгів житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0.05 га із кадастровим номером :01:039:0010, право власності на яку позивач набув на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 466105 від 14 березня 2007 року. Враховуючи наведене, право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 до відповідача не перейшло, відповідно власником цієї земельної ділянки залишається він - ОСОБА_1 .

Оскаржуваним рішення у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести будинок загальною площею 214,8 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що земельна ділянка площею 0.05 га із кадастровим номером :01:039:0010 не була предметом укладеного на прилюдних торгах договору купівлі-продажу, її вартість не була сплачена позивачу та на її вартість не були зменшені боргові зобов`язання позивача перед банком. Так, реалізований з прилюдних торгів житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,05 га із кадастровим номером :01:039:0010, право власності на яку ОСОБА_1 набув на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 466105 від 14 березня 2007 року. Зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин, тобто 11.12.2008 року, ст. 120 ЗК України була викладена в редакції шляхом внесення до неї змін Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Цивільного кодексу України" від 27 квітня 2007 року, який набрав чинності 20 червня 2007 року, а саме: «До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування». Враховуючи наведене, право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 до відповідача не перейшло, відповідно власником цієї земельної ділянки залишається позивач ОСОБА_1 . Однак, суд зазначені доводи позивача залишив поза увагою, вказавши, що станом на 11.12.2008 року ст. 120 ЗК України закріплювала автоматичний перехід права власності на земельну ділянку при відчуженні будівлі. Також суд застосував до даних правовідносин редакцію ч. 1 ст. 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором, яка станом на 11.12.2008 року втратила чинність.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 31.03.2022 року, учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, оскільки такі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічна за змістом норма була передбачена у частині 1 статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, станом на 11.12.2008 норми ЦК України і ЗК України закріплювали автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди.

Згідно з положеннями статті 650 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до положень частини 4 статті 656 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Cтаттею 658 ЦК України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

На час проведення прилюдних торгів умови і порядок їх проведення з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно, визначалося Тимчасовим положенням.

Так, пунктами 2.5. та 2.10. Тимчасового положенням встановлювалося, що лот одиниця майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах. Кожному лоту надається свій номер, який вказується в інформаційній картці і оголошується ліцитатором під час проведення прилюдних торгів; інформаційна картка картка, у якій вказано номер та назву лота, його стартову ціну, характеристику лота, а також інші відомості, які вважатиме за необхідне вказати спеціалізована організація.

Згідно з пунктом 3.6. Тимчасового положенням, Зміст інформаційного повідомлення повинен містити: 1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна; 2) його місцезнаходження (адресу); 3) стартову ціну; 4) суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка для їх сплати; 5) порядок і строки сплати купівельної ціни; 6) дату, час та місце ознайомлення з майном; 7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів; 8) дані про спеціалізовану організацію, яка проводить торги; 9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; 11) інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів.

Пунктом 3.9. Тимчасового положенням передбачалося, що якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира, то в інформації додатково зазначаються: розмір житлової та нежитлової площі будинку, квартири; адресу чи місцезнаходження; правовий режим квартири, будинку; обмеження на використання квартири, будинку; відомості про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір); матеріали стін квартири, будинку; процент зносу.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення 7 сесії 5 скликання Жидачівської міської ради від 26.10.2006 №725 належала на праві власності земельна ділянка (кадастровий №:01:039:0010) площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯД №466105 від 14.03.2007 року.

31.10.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_1 продав ОСОБА_4 частину земельної ділянки (кадастровий №:01:039:0010) площею 0,500 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Протоколом ТОВ «ФОРТ» №108/8-13-2 проведення прилюдних торгів з реалізації майна, яке належить ОСОБА_1 , проведених 11.12.2008, встановлено, що у проведенні торгів взяла участь ОСОБА_3 . На торги був виставлений Лот №2 - житловий будинок загальною площею 214,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Запропонована ціна 209 400,00 грн. Переможцем аукціону стала ОСОБА_3 (справа №443/1507/15-ц а.с.8).

Згідно з Актом проведення прилюдних торгів про реалізацію арештованого майна від 11.12.2008 року, організатором прилюдних торгів є спеціалізована організація Львівська філія ТзОВ «ФОРТ». Дата проведення прилюдних торгів 11.12.2008, місце проведення АДРЕСА_2 . Назва лота: Лот №2 житловий будинок загальною площею 214,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стартова ціна 209 400,00 грн без ПДВ. Найвища запропонована ціна 209 400,00 грн. Відомості про переможця: ОСОБА_3 . Дані про боржника: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дані про правовстановлюючі документи: свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 14.02.1992, витяг №7660914 від 01.07.2005 з реєстру прав власності на нерухоме майно та витяг №15057861 від 27.06.2007 з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8).

Відповідно до витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №22503105 від 05.02.2009, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вилучено запис №4556912 на підставі постанови про звільнення майна боржника з-під арешту, ВП №2433020, 24.12.2008 ДВС Жидачівського РУЮ головного управління юстиції у Львівській області (а.с.6).

Як вбачається зі свідоцтва від 05.02.2009 року, виданого державним нотаріусом Матусек В.В., ОСОБА_3 належить право власності на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 216,4 кв.м., житловою площею 98,5 кв.м, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м., згідно рішення виконкому Жидачівської міської ради народних депутатів Львівської області №134 від 13.07.1979. Вказане майно придбано ОСОБА_3 за 209 400,00 грн, що раніше належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Жидачівською міською радою народних депутатів Львівської області 24.01.1992 року (а.с.9).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Львівської обласної ради «Стрийське МБТІ» №21954550 від 23.02.2009, право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 23.02.2009 року за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести будинок загальною площею 214,8 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , районний суд вірно виходив з того, що чинне на момент проведення прилюдних торгів земельне та цивільне законодавство імперативно передбачало перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображало принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. При цьому, з системного аналізу пунктів 3.6 та 3.9. чинного на момент проведення (11.12.2008 року) прилюдних торгів Тимчасового положення вбачається, що у разі реалізації житлового будинку з прилюдних торгів в інформаційному повідомленні додатково зазначаються відомості про земельну ділянку, на якій він розташований (її правовий режим та розмір). Разом з тим, Тимчасове положення не містить жодного правового наслідку незазначення таких відомостей у вказаному повідомленні. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , не могла бути предметом укладеного на прилюдних торгах договору купівлі-продажу, оскільки такий укладався лише щодо майна, яке реалізовувалося на цих прилюдних торгах (арештованого майна) - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд правильно врахував правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (провадження № 14-125цс20), згідно з яким якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону.

Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені електронні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем).

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про незаконність набуття відповідачкою ОСОБА_3 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення зазначеного будинку.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 11 квітня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2022 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук