ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32007/20

Провадження № 22-ц/4820/154/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/32007/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_3 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року (суддя Салоїд Н.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Позов обґрунтовувала тим, що на підставі судового рішення у справі № 2-4902/2020 Хмельницьким міськрайонним судом 20.05.2010 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, пояинаючи з 26 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

27 липня 2020 року постановою головного державного виконавця Заворотнього О.М. Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому відкрито виконавче провадження № 62649211 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 2-4902/2010 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10 листопада 2020 року заборгованість зі сплати аліментів становила 55 691,80 грн.

Державним виконавцем в грудні 2020 року було проведено ряд виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62649211.

Позивач вважав, що у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2018 по 31.10.2020 в розмірі 17 745,20 грн.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача неустойку за прострочку сплати аліментів в сумі 55 691,80 грн, що є 100% від суми заборгованості по аліментах за період з 01.08.2018 по 31.10.2020.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача неустойки за прострочку сплати аліментів за період з 12.07.2018 по 16.07.2020 в сумі 49405,12 грн. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2021 у справі № 686/25248/20 звільнено відповідача від сплати аліментів, проте постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.06.2021 вказане вище рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким звільнено відповідача від сплати аліментів, починаючи лише з 16.07.2020 до повноліття дитини. Вважає, що відповідач до 16.07.2020 мав батьківський обов`язок сплачувати аліменти, які він їх не сплачував, і відповідно підлягає нарахуванню пеня за прострочення сплати аліментів. Вказує, що ОСОБА_2 було відомо про існування виконавчого документа про стягнення з нього аліментів на утримання сина, а тому відсутні поважні причини їх несплати. Посилається на те, що докази на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів стороною відповідача надано не було.

За змістом апеляційної скарги, фактично рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заявлених вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (які не сплачені в період з 16.07.2020 по 31.10.2020), не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки за за період з 01.09.2018 по 01.01.2021 за період прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2018 по 15.07.2020, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для покладення на ОСОБА_2 відповідальності, передбаченої статтею 196 СК України.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що обов`язок щомісячно сплачувати аліменти покладено на ОСОБА_2 рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 2-4902/2010 від 20.05.2010, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, починаючи з 26 квітня 2010 року та до повноліття дитини. На виконання рішення суду 05.07.2010 було видано виконавчий документ, з яким відповідач був обізнаний.

Виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4902/2010 було завершено 12.07.2018 на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

27.07.2020 головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Заворотним О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4902/2010, виданого 05.07.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, починаючи з 26 квітня 2010 року та до повноліття дитини (а.с. 18-19).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.11.2020, заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.08.2018 по 31.10.2020 становить 55 691,80 грн (а.с. 12-13). Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється, крім того, ОСОБА_2 зазначена в розрахунку заборгованість по аліментах сплачена, станом на 15.07.2021 заборгованість відсутня, і вказана обставина визнається представниками учасників справи.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі № 686/25248/20 звільнено відповідача ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були стягнуті на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2010, починаючи з 16.07.2020 до повноліття дитини. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-4902/2010, який виданий Хмельницьким міськрайонним судом 05.07.2020, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , починаючи з 16.07.2020 до повноліття дитини (а.с. 108-110).

За змістом вимог апеляційної скарги, з врахуванням постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі № 686/25248/20, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів, які не сплачені до 16.07.2020, і сума такої пені, за позицією позивача, відповідає сумі заборгованості по аліментах і становить 49405,12 грн. При цьому, навівши власний розрахунок пені, позивач визначив період, по який нараховується пеня, до 01.01.2021 (за змістом заяви про збільшення позовних вимог та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із ч.ч.1, 3, 4, 8 статті 71 цього Закону, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем в період з 01.08.2018 по 15.07.2020 не сплачувались, що, відповідно до ст. 196 СК України, дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги.

В постанові по справі № 333/6020/16-ц (Провадження № 14-616цс18) від 03 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 Верховний Суду дійшов наступного висновку: «…відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника».

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 по справі 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) зазначено: «ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Вказаний висновок підтверджується наступним.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.»

Однак відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини.

З урахуванням викладеного вище, розрахунок пені слід провести наступним чином:

за 2018 рік:

за серпень: 1479,80 грн (нараховано аліментів) х 853 дні (з 01.09.2018 по 01.01.2021) х 1% = 12 622,69 грн;

за вересень: 1495,5 грн (нараховано аліментів) х 823 дні (з 01.10.2018 по 01.01.2021) х 1% = 12307,96 грн;

за жовтень: 1561,9 грн (нараховано аліментів) х 792 дні (з 01.11.2018 по 01.01.2021) х 1% = 12370,24 грн;

за листопад: 1549,6 грн (нараховано аліментів) х 762 дні (з 01.12.2018 по 01.01.2021) х 1% = 11807,95 грн;

за грудень: 1806,4 грн (нараховано аліментів) х 731 день (з 01.01.2019 по 01.01.2021) х 1% = 13204,78 грн;

за 2019 рік:

за січень: 1497,1 грн (нараховано аліментів) х 700 днів (з 01.02.2019 по 01.01.2021) х 1% = 10479,7 грн;

за лютий: 1530,3 грн (нараховано аліментів) х 672 днів (з 01.03.2019 по 01.01.2021) х 1% = 10823,62 грн;

за березень: 1732,6 грн (нараховано аліментів) х 641 днів (з 01.04.2019 по 01.01.2021) х 1% = 11105,97 грн;

за квітень: 1657,3 грн (нараховано аліментів) х 611 днів (з 01.05.2019 по 01.01.2021) х 1% = 10126,10 грн;

за травень: 1682 грн (нараховано аліментів) х 580 днів (з 01.06.2019 по 01.01.2021) х 1% = 9755,6 грн;

за червень: 2248,3 грн (нараховано аліментів) х 550 днів (з 01.07.2019 по 01.01.2021) х 1% = 12365,65 грн;

за липень: 2267,3 грн (нараховано аліментів) х 519 днів (з 01.08.2019 по 01.01.2021) х 1% = 11767,29 грн;

за серпень: 2154,3 грн (нараховано аліментів) х 488 днів (з 01.09.2019 по 01.01.2021) х 1% = 10512,98 грн;

за вересень: 2161,5 грн (нараховано аліментів) х 458 днів (з 01.10.2019 по 01.01.2021) х 1% = 9899,67 грн;

за жовтень: 2235,8 грн (нараховано аліментів) х 427 днів (з 01.11.2019 по 01.01.2021) х 1% = 9546,87 грн;

за листопад: 2195,8 грн (нараховано аліментів) х 397 днів (з 01.12.2019 по 01.01.2021) х 1% = 8717,33 грн;

за грудень: 2711 грн (нараховано аліментів) х 366 днів (з 01.01.2020 по 01.01.2021) х 1% = 9922,26 грн;

за 2020 рік:

за січень: 2211,5 грн (нараховано аліментів) х 335 днів (з 01.02.2020 по 01.01.2021) х 1% = 7408,52 грн;

за лютий: 2258,3 грн (нараховано аліментів) х 306 днів (з 01.03.2020 по 01.01.2021) х 1% = 6910,40 грн;

за березень: 2382 грн (нараховано аліментів) х 275 днів (з 01.04.2020 по 01.01.2021) х 1% = 6550,5 грн;

за квітень: 2211 грн (нараховано аліментів) х 245 днів (з 01.05.2020 по 01.01.2021) х 1% = 5416,95 грн;

за травень: 2212,5 грн (нараховано аліментів) х 214 днів (з 01.06.2020 по 01.01.2021) х 1% = 4734,75 грн;

за червень: 2504,5 грн (нараховано аліментів) х 184 днів (з 01.07.2020 по 01.01.2021) х 1% = 4608,28 грн;

за липень по 15.07.2020 включно: 1246,25 грн (нараховано аліментів) х 153 днів (з 01.08.2020 по 01.01.2021) х 1% = 1906,76 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 224 872 грн 82 коп.

Разом з тим, частиною першою статті 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 16.07.2020 становить 46992,55 грн, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 46992,55 грн.

З урахуванням викладеного вище, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2018 по 01.01.2021 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 709 грн 47 коп (84,38%) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2018 по 01.01.2021 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: с. Пилипи Хребтіївські Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, 32653, РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 46 992 грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 709 грн 47 коп судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай