ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/731/20
провадження № 2/691/42/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 квітня 2022 рокум. Городище
Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Харук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Тетіївської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 на неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що має спільних дітей з відповідачем ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
14.01.2020 вона з відповідачем розірвала шлюб. Після розлучення ОСОБА_2 жодного разу не виявив бажання відвідати синів, провести з ними час.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на травень 2020 року борг відповідача по аліментам на утримання синів становить 2373,48 грн.
Діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Батько не приймає жодної участі у вихованні своїх дітей. Не цікавиться навчанням свого сина ОСОБА_3 , не відвідав жодних батьківських зборів, жодних виховних заходів, які проводилися в школі. ОСОБА_2 не цікавиться і здоров`ям жодного з синів, на огляд до лікарів діти завжди приходили у супроводі матері.
Також у Дарницькому районному суді м. Києва розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 126-1 КК України за фактом вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя. ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_2 систематично вчиняє фізичне, психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_1 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення її якості життя. Вважає, що такими своїми діями відповідач завдає моральної та психологічної травми і своїм дітям. До неї надходять від відповідача смс-повідомлення з погрозами.
Позивач вважає, що наявні підстави боятися за своє життя і життя дітей.
ОСОБА_2 не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків по відношенню до своїх дітей, не допомагає матеріально, не проявляє заінтересованості в подальшій долі синів, не цікавиться станом здоров`я, не турбується про фізичний і духовний розвиток синів.
У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не з`явилися, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги просили задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Відзив на позовну заяву не подав.
Представник Служби у справах дітей ВК Тетіївської міської ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі. Щодо ухвалення рішення поклався на розсуд суду.
Суд вважає, що неявка сторін і їх представників не є перешкодою для розгляду справи, оскільки останні використали своє право на надання суду своїх пояснень і інших доказів, а тому розглядає справу за відсутності учасників, які не з`явилися, на підставі наявних у справі документів і з урахуванням раніше наданих пояснень.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
На обґрунтування заявлених вимог, позивачем надано наступні докази:
- копія паспорта, картки платника податків ОСОБА_1 ;
- свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких, відповідач у справі ОСОБА_2 , являється їх батьком;
- акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного 12.12.2019 депутатом міської ради, секретарем міської ради та свідком, де зазначено місце проживання ОСОБА_1 та її дітей. Батько разом із ними не проживає, участі у вихованні дітей не приймає;
- довідка ВК Тетіївської міської ради № 4690 від 26.11.2019, про склад сім`ї, що проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 ;
- повідомлення ДНЗ № 620 № 15 від 19.05.2020, де зазначено характеризуючі дані вихованця ОСОБА_3 . Також вказано, що батько ОСОБА_2 у закладі не відвідує свого сина;
- рішення Тетіївського районного суду Київської області від 14.01.2020, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
- рішення Тетіївського районного суду Київської області від 21.02.2020, відповідно до якого, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;
- довідка КНП «Центр ПМСД № 1 Дарницького району м. Києва» від 04.03.2020 щодо фізичного стану здоров`я дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в якій указано, що на огляд лікарів діти приходили у супроводі матері;
- копія обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 126-1 КК України;
- довідка - розрахунок заборгованості по аліментам Городищенського РВ ДВС № 28 від 21.01.2021, відповідно до якої розмір заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів, станом на 01.01.2021 становить 5366 грн. 16 коп.;
- довідка Городищенського РВ ДВС № 16 від 24.03.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 у липні 2020 - 3000 грн., у серпні 2020 - 3000 грн., з вересня 2020 року по лютий 2021 року - 0 грн.
Відповідно до ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини.
Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Пунктом 18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини ВК Тетіївської міської ради від 23.07.2020, служба у справах дітей та сім`ї ВК Тетіївської міської ради не може скласти проект висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні документи, які підтверджують (спростовують) ухилення батька від виконання батьківських обов`язків.
На переконання суду позивач мала б насамперед звернутися до служби у справах дітей і останні зобов`язані були б провести профілактичну та роз`яснювальну роботу тощо з батьком дитини, з метою реалізації прав дитини. Однак позивач не вчинила жодних дій на реалізацію таких прав дитини.
Під час отримання пояснень від позивача в судовому засіданні, у суду склалася думка, що позивач намагається помститися відповідачеві за свої особисті образи, а також задоволити свої особисті інтереси, зокрема вивіз дітей за кордон у супереч бажанню батька дітей.
Повідомлення ДНЗ про те, що батько до закладу не з`являється та довідка медичного закладу про те, що дитина приходить у супроводі матері, не свідчать про те, що батько не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, моральний і духовний розвиток.
Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів чи відкрите кримінальне провадження, можуть мати значення для вирішення питання про позбавлення батька батьківських прав у сукупності з доведеністю інших фактів про невиконання батьком своїх обов`язків щодо виховання своїх синів, однак вказаних обставин не достатньо для задоволення позову.
При цьому суд також звертає увагу на те, що відповідач утримується в слідчому ізоляторі, а тому не має фізичної змоги сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі.
Щодо кримінального провадження, то за обвинувальним актом відповідач обвинувачується у вчиненні домашнього насильства щодо позивача, а не щодо спільних дітей, тому ця обставина не є визначальною при вирішенні питання про позбавлення відповідача батьківських прав.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 150, 155, 164 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 258, 259, 263, 265, 273 Цивільно - процесуального Кодексу, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Тетіївської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Подорога