Справа № 462/7619/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Залізничний районний м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить визначити, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, частка співвласника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає дві третіх даної земельної ділянки, а частка співвласниці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає одну третю даної земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ з господарськими прибудовами, батьку належало 2/3 ідеальних часток, а мамі 1/3 ідеальної частки. Також батькам на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батьків та звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак отримала відмову, оскільки частки спадкодавців у праві спільної власності на земельну ділянку не визначені. Відтак, позивач звернулася до суду із даним позовом, який просить задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради Попович Я.Д. позовні вимоги визнав повністю, вказав, що перешкод для визначення часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку немає.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, а також зібрані по справі докази у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 - 2/3 ідеальних часток та ОСОБА_4 1/3 ідеальної частки, що підтверджується договором дарування від 16.12.1967 р. /а.с.6-7/, реєстраційним посвідченням /а.с.8/, договором купівлі-продажу від 30.07.1966 р. /а.с.32-33/, реєстраційним посвідченням /а.с.31/, а також довідкою ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 29.03.2021р. /а.с.75/.

Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /а.с.18, 19, 20-23/.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /а.с.16/, після реєстрації шлюбу у 1982 році прізвище ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_6 /а.с.17/.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.26, 27/.

Згідно копії заповіту від 08.07.2016 р., зареєстрованого в реєстрі за №1315, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно дочці ОСОБА_1 , 1959 р.н. /а.с.28/.

Згідно копії заповіту від 08.07.2016 р., зареєстрованого в реєстрі за №1314, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно дочці ОСОБА_1 , 1959 р.н. /а.с.29/.

Із копій спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 /спадкова справа №06/2021/ та ОСОБА_4 /спадкова справа № 14/2021/, долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті батьків, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини /а.с.48-81, 82-101/.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтями 370, 372 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частиною 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У відповідності до ч.2 ст. 1226 ЦК України суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 355, 368, 370, 377 Цивільного кодексу України, ст. 86, 89, 120 Земельного кодексу України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності- задовольнити повністю.

Визначити, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, частка співвласника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає дві третіх даної земельної ділянки.

Визначити, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 /особ./ площею 0,0598 га, кадастровий номер :02:004:0065, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, частка співвласниці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає одну третю даної земельної ділянки.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.04.2022 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.