Справа № 344/1125/22
Провадження № 2/344/1679/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 11.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб, в якому народилися доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Подальше спільне життя є неможливим, оскільки у сторін різні погляди на життя, між сторонами існує психологічна несумісність, що постійно призводить до суперечок та конфліктів, які часто виникають спонтанно і з нічого. Припинили шлюбні стосунки близько трьох років тому. Фактично сім`я сторін припинила своє існування. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Спроби примирення в минулому не принесли і не принесуть жодних позитивних результатів. Тому це лише погіршить стан відносин сторін. Збереження шлюбу є недоцільним. Суперечок щодо місця проживання дітей немає. Позивачка просила шлюб розірвати, визначити місце проживання малолітніх дітей сторін разом з мамою. В позові позивачка зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Позивачка подала суду заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням строку на примирення. В клопотанні вказано, що причини для розірвання шлюбу у позивача відсутні, так як відсутня мотивація для такого розірвання. Позивач не зовсім усвідомлює той факт, що є спільні неповнолітні діти. Вважає, що дії позивача є передчасними та необдуманими, оскільки можуть негативно вплинути на дітей. Розрив шлюбних відносин завдасть шкоди інтересам дітей і може негативно вплинути на їх життєдіяльність і психічний та моральний стан. Окрім того, відповідач хоче, щоб діти мали повноцінну сім`ю та росли в батьківській любові обох батьків. У разі надання судом терміну на примирення у позивача можливо зміниться ставлення щодо необхідності припинення шлюбних відносин, прийде заспокоєння і розуміння наслідків припинення шлюбу. Тому просив суд надати строк для примирення - 6 місяців.

Також відповідач подав суду заперечення, в якому вказав, що заперечує позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, оскільки вважає, що дії позивача є передчасними та необдуманими, можуть негативно вплинути на дітей. Розрив шлюбних відносин завдасть шкоди інтересам дітей і може негативно вплинути на їх психічний та моральний стан. Діти дуже хотіли, щоб вони з позивачем були разом. У разі надання судом терміну на примирення, у позивача може змінитися ставлення щодо необхідності припинення шлюбних відносин. Щодо позову позивача, що вони спільно не проживають біля трьох років, є неправдиві. Їх відносини припинилися в січні 2022 року після Різдва. Ніколи раніше вони не сварилися. Відповідач багато працював, щоб діти мали все необхідне. Просив надати строк для примирення на 6 місяців та зупинити провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони зареєстрували шлюб 11.09.2010, про що 11.09.2010 складено відповідний актовий запис №1342.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження.

В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019.

В позовній заяві позивачка вказала, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Спроби примирення в минулому не принесли позитивних результатів. Збереження шлюбу є недоцільним. Також подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Протягом строку з дня відкриття провадження у справі по день судового засідання відповідач мав можливість вживати заходи щодо примирення подружжя.

Тому заява про надання строку на примирення є необґрунтованою належними правовими підставами, а отже не підлягає задоволенню.

Позивачкою доведено перед судом наявність правових підстав для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Спору щодо визначення місця проживання дітей сторін немає.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення сторін - відмовити.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1342.

Визначити юридичне місце проживання дітей сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - місце проживання матері.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.