Ухвала

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 727/3399/21

провадження № 61-3192ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герасимович Марини Іванівни про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - Другий ВДВС у місті Чернівці) Герасимович М. І. про закінчення виконавчого провадження та визнання протиправною бездіяльність вказаного державного виконавця, заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/11 в частині, яка залишена без змін рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 04 листопада 2011 року, зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ліквідувати за свій рахунок самочинно забетоновану площадку розміром 25 кв. м у дворі спільного користування будинку АДРЕСА_1 , відновивши дощоприймальник біля стіни квартири АДРЕСА_2 . На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 02 вересня 2012 року № 2-12/2011 та в подальшому - відкрито виконавче провадження № 62957249, однак рішення суду повністю не виконане. Незважаючи на це, державний виконавець Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. винесла постанову від 29 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження з посиланням на пункт 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом. Постанова державного виконавця мотивована тим, що виходом у двір спільного користування будинку АДРЕСА_1 встановлено, що рішення суду виконано, а саме: відсутня самочинно забетонована площадка розміром 25 кв. м у дворі спільного користування будинку та відновлено дощоприймальник біля стінки квартири АДРЕСА_2 , про що складено акт державного виконавця від 26 березня 2021 року. Також державний виконавець послалася на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15-ц, якою встановлено факт ліквідації ОСОБА_1 самочинно забетонованої площадки та відновлення дощоприймальника. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/11 повністю не виконане, а саме - не ліквідовано самочинно забетоновану площадку розміром 25 кв. м у дворі спільного користування будинку АДРЕСА_1 та не відновлено дощоприймальник біля стіни квартири АДРЕСА_2 . Боржник ОСОБА_1 фактично зніс лише частину самочинно забетонованої площадки, а дощоприймальник не відновив, оскільки він замурований під сходами біля квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , що підтверджується листом Комунального підприємства «Чернівціводоканал». Державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на повне та ефективне виконання рішення суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив визнати неправомірною (незаконною) та скасувати постанову державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці від 29 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 62957249 за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 07 вересня 2012 року № 2-12/2011, а також - визнати неправомірною бездіяльність вказаного державного виконавця щодо невиконання рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Чернівці Герасимович М. І. від 29 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 62957249 за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 07 вересня 2012 року у справі № 2-12/2011 року. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що судом з учасниками справи здійснено огляд двору спільного користування будинку АДРЕСА_1 , та встановлено, що біля стін квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку знаходиться забетонована площадка і сходи в підвал. На території двору наявні 4 дощоприймальники, в тому числі й той, що знаходиться перед входом в підвал. Судом була оглянута земельна ділянка, звільнена від забетонованої площадки. При цьому державний виконавець та представник заявника рулеткою здійснили заміри, згідно з якими довжина земельної ділянки 4 м 42,5 см - до сходів, 4,27 м - ширина між забетонованим покриттям, де квартира АДРЕСА_4 , і забетонованим в`їздом у двір, що загалом становить до 20 кв. м, з чим погодилися всі учасники судового провадження. За наведених обставин судом встановлено відсутність повного фактичного виконання рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011, а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 62957249, винесена на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є передчасною та підлягає скасуванню. Крім цього, заявником не доведено, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена без фактичного виконання рішення суду, оскільки судом встановлено, що державний виконавець під час здійснення виконавчих дій реально здійснював дії з виконання рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011, хоча й не в повному обсязі, а тому підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною відсутні.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року апеляційні скарги начальника Другого ВДВС у місті Чернівці та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року залишено без змін.

Погоджуючись з висновками місцевого суду, апеляційний суд зазначив, що фактичного виконання рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011, згідно з яким зобов`язано ОСОБА_1 ліквідувати за власний рахунок самочинно забетоновану площадку розміром 25 кв. м у дворі спільного користування будинку АДРЕСА_1 , в повному обсязі не відбулося, оскільки забетоновану площадку ліквідовано до 20 кв. м. Вказану обставину визнали всі учасники судового провадження, які з`явилися, під час здійснення судом огляду доказів за їх місцезнаходженням. З урахуванням цих обставин дії державного виконавця щодо завершення виконавчого провадження свідчать про їх передчасність та охоплюються поняттям неправомірності саме його дій, а тому відсутні підстави для визнання неправомірною його бездіяльності. Щодо доводів апеляційної скарги начальника Другого ВДВС у місті Чернівці про те, що рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011 державним виконавцем виконано в повному обсязі та зазначені обставини встановлено судовим рішенням від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15, то вказані доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, так як зі змісту ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15 вбачається, що державним виконавцем у встановленому законом порядку не було зафіксовано здійснення боржником виконання рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011 і, відповідно, не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа. Щодо доводів про те, що сторонам виконавчого провадження не було відомо про місце знаходження площадки, яку необхідно було ліквідувати, то вони не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки як положеннями Закону України «Про виконавче провадження», так і положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено шляхи усунення таких обставин.

19 листопада 2021 року старший державний виконавець Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Касаційна скарга старшого державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 , оскільки не врахували преюдиційних обставин, встановлених в ухвалі Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15, згідно з якими рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011 в частині демонтажу забетонованої площадки виконано, сторонами у справі не заперечувався факт ліквідації ОСОБА_1 самочинно забетонованої площадки розміром 25 кв. м, а виявлена під цією площадкою відмостка 80-90 см є обов`язковою згідно з ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд», про що пояснив спеціаліст ОСОБА_4 під час виїзного засідання суду для встановлення факту виконання рішення. Проте в оскаржуваних судових рішеннях встановлені протилежні висновки, а саме обмірами, здійсненими державними виконавцями (тобто не спеціалістами, не експертами), визначено, що розмір демонтованої площадки становить до 20 кв. м. При цьому державні виконавці не знали точного місця розташування демонтованої площадки площею 25 кв. м, оскільки її немає фактично в наявності, тобто, звідки проводити і як заміряти площу, державними виконавцям достеменно не було невідомо. Таким чином, оглянута 23 липня 2021 року на виїзному засіданні суду земельна ділянка розмірами 4 м 42,5 см - до сходів, 4,27 м - ширина між забетонованим покриттям, де квартира АДРЕСА_4 , і забетонованим в`їздом у двір не може бути підтвердженням про відсутність фактичного виконання рішення суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011. При цьому відмостка, яка згідно з оскаржуваними судовими рішеннями також повинна бути демонтована, була наявна під час виїзного засідання суду у 2016 році, і сторони визнавали законність її наявності та той факт.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу старшого державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року скасовано в частині вимог скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та відмовлено в задоволенні вказаних вимог. В решті ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року залишено без змін.

Верховний Суд не погодився з висновками судів попередніх інстанцій у зв`язку з тим, що вони суперечать преюдиційним обставинам, встановленим в судовому рішенні Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15, згідно з якими суд під час проведення окремої процесуальної дії - огляду на місці з виходом у двір спільного користування будинку АДРЕСА_1 - встановив факт ліквідації ОСОБА_1 самочинно забетонованої площадки розміром біля 25 кв. м у дворі спільного користування вказаного будинку та відновлення дощоприймальника (з наявною на ньому захисною решіткою) біля стіни квартири АДРЕСА_2 , а виявлена під цією площадкою відмостка розміром 80-90 см є обов`язковою згідно з ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд», про що пояснив спеціаліст ОСОБА_4 під час виїзного засідання суду для встановлення факту виконання рішення суду. При цьому будь-яких зауважень чи заперечень щодо проведення окремої процесуальної дії і щодо відображення її результатів у протоколі сторони не висловили. Крім того, фактична ліквідація самочинно забетонованої площадки підтверджена дослідженими фототаблицями, виконаними 01 червня 2013 року ОСОБА_1 , а також - показаннями свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що на прохання ОСОБА_1 збивали бетонну площадку вручну за допомогою перфоратора та підправили відмостку біля будинку, так як під час демонтажу бетонної площадки ними було виявлено під нею відмостку розміром 80-90 см. Отже, суди попередніх інстанцій не врахували, що обставинам щодо виконання боржником рішення суду вже була надана правова оцінка у преюдиційному судовому рішенні, згідно з якою покладені на ОСОБА_1 рішенням суду від 02 серпня 2011 року у справі № 2-12/2011 зобов`язання виконані, а тому відсутні підстави для визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. від 29 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 62957249. Верховний Суд також виходив з того, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Саме такі дії державний виконавець вчинив на виконання рішення суду.

25 березня 2022 року, тобто після закінчення касаційного розгляду справи, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дали правильної оцінки вже наявному судовому рішенню, яким встановлені обставини в цивільній справі, в якій брали участь ті самі особи, а саме - ухвалі Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року у справі № 727/4865/15-ц. Вказаною ухвалою встановлено факт виконання ним рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 серпня 2011 року. Якщо ОСОБА_2 вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 серпня 2011 року не було виконане, то він мав право оскаржити ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2016 року, якою встановлено протилежний факт.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року вже після закінчення їх касаційного перегляду, то така касаційна скарга підлягає розгляду за правилами, встановленими статтею 405 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 405 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.

Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року в цій справі та касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що доводи, наведені ОСОБА_1 в його касаційній скарзі на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року, є ідентичними доводам касаційної скарги старшого державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. на вказані судові рішення, яким Верховний Суд вже дав оцінку під час касаційного розгляду.

Оскільки Верховний Суд вже розглянув доводи, наведені в касаційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року, під час розгляду касаційної скарги старшого державного виконавця Другого ВДВС у місті Чернівці Герасимович М. І. на вказані судові рішення, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити на підставі частини п`ятої статті 405 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 260, 389, 405 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 липня 2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герасимович Марини Іванівни про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко