Справа № 331/5820/21
Провадження № 2/331/344/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Світлицької В.М., за участю секретаря Рухлової М.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що згідно ордеру на житлове приміщення № 910 від 17.02.1989 р. на сім`ю з чотирьох осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , була представлена 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 . Вказану квартиру 10.11.1995 р. було приватизовано на усіх членів сім`ї та видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право спільної сумісної власності. Наразі виникла необхідність розпорядитись своїми частками житла та поліпшити житлові умови. Відповідач відмовляється в досудовому порядку поділити нерухомість. Посилаючись на зазначені обставини, просять суд визначити, що розмір частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на кв. АДРЕСА_1 , становить 1/4 частку та визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на кв. АДРЕСА_1 , становить 1/4 частку.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим 10.11.1995 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 25.08.2009 р.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно зі статтею 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, судом встановлено, що правовий режим власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , є спільна сумісна власність без визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, кожен учасник спільної сумісної власності має право припинити для себе відносини спільної власності шляхом виділу в натурі частки із спільного майна або поділу його між співвласниками.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в своїй позовній заяві просять суд визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру в розмірі по 1/4 частці за кожним з них.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Із заяви відповідача ОСОБА_3 вбачається, що ним не оспорюється розмір часток та їх рівність.

Однак, як випливає із змісту позовної заяви, в сторін виникли суперечності з приводу користування, утримання та збереження спірного майна.

Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням наміру позивачів в подальшому розпоряджатися частиною свого майна на власний розсуд та презумпції рівності часток у праві спільної власності, задовольнити позовні вимоги щодо визначення частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/4 часток за кожним з позивачів.

У зв`язку з тим, що позивачі не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/4 частки.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М. Світлицька