Провадження № 22-ц/811/3441/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Яцишина А.В. на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 серпня 2021 року у справі за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за центральне опалення в розмірі 9 191, 24 грн.

В обґрунтування поданого позову покликалися на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Не зважаючи на небажання відповідача укласти договір з виконавцем комунальних послуг, їй надаються послуги з централізованого опалення за вказаною адресою. Проте остання вартість наданих послуг не оплачує, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість, що порушує права підприємства. Оскільки в позасудовому порядку спір не вирішено, позивач змушений звернутись із позовом до суду.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 серпня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість в розмірі 9 191,24 грн. (дев`ять тисяч сто дев`яносто одна гривня 24 копійки)

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Вказане рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Яцишин А.В.

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що до позову долучено Розрахунок заборгованості з якого вбачається, що за період з 01.01.2019 року та по 30.06.2019 року відповідачу виставлялися рахунки за опалення та за ПТН, з яких плата за опалення у повному розмірі може складати 759, 40 грн., а не 9008,79 грн. Апелянт стверджує, що немає заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Звертає увагу суду на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки заборгованість могла виникнути за більш ранні періоди.

Також стверджує, що позивач не надає жодних послуг відповідачу за вказаною адресою, оскільки будинок відповідача побудований ще у 1907 році і в квартирі встановлено газовий водонагрівальний апарат, а газовий лічильник обліковує відповідні витрати, які оплачуються ТзОВ «Львівгаз», а тому відсутня заборгованість.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за центральне опалення в розмірі 9 191, 24 грн.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позові заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Постановляючи оскаржуване рішення про задоволення позову ЛМКП «Львівтеплоенерго», суд виходив з того, що відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті коштів за надані послуги з централізованого опалення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №17 від 10.07.2019 року, виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Згідно до п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЛМКП «Львівтеплоенерго» направлялись примірники договору приєднання, що підтверджується супровідним листом від 08.07.2019 №09-9306 (а.с.12) проте станом на день подання позову договір приєднання відповідачем не підписаний і один із примірників виконавцю не повернено.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» надаються послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість по помешканню відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року становить 9008.49 грн., інфляційні втрати в розмірі 141,43 грн. та 3 % річних в розмірі 41, 32 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач або суб`єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Положенням ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регламентовано, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг встановлено п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачання організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі (п. 5, 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із ч.6 ст.25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачу, остання такими послугами користувалася, не відмовлялася від них, усвідомлюючи, що надані послуги слід оплачувати.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого борту або іншого обов`язку.

Відповідно до правової позиції ВСУ до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою (постанова ВСУ від 08.11.2017 у справі № 6-2891цс16, правова позиція Верховного Суду України при розгляді справи № 6-1457цс16).

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач періодично здійснювала протягом усього строку надання послуг платежі по визначеному особовому рахунку. При цьому встановлено, що частина коштів, які надходили від відповідача використовувалися позивачем на погашення попередньої заборгованості, яка існувала та підтверджена судовими рішеннями, в тому числі судовим наказом, який у послідуючому був скасований за заявою відповідача і у зв`язку з чим позивач подав даний позов.

Відповідно до ч. 3. ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Також безпідставними та необґрунтованими є доводи апелянта про ненадання послуг теплопостачання відповідачу, оскільки жодних доказів цьому відповідачем не надано і вона у спірний період здійснювала оплату послуг, але не в повному обсязі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу останніх слід залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 серпня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, п.1 ч.1 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Яцишина А.В. - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.04.2022 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.