З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" квітня 2022 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі секретаря судових засідань Штойко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Гніванської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області про приведення земельної ділянки у належний початковий стан, придатний для використання за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій позивача.
12.08.2020 при проведенні обстеження території с. Демидівка Жмеринського району було виявлено земельну ділянку засмічену твердими побутовими неорганічними комунальними відходами, а саме: пластиком, склом, ПЕТ пляшками та іншими відходами. Орієнтовна площа засміченої ділянки складає приблизно 800 кв.м, що підпадає під порушення вимог Закону України.
Окрім того, за результатами обстеження земельної ділянки за місцем її розташування, було встановлено використання відповідачем земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню.
Заперечень відповідача.
Відзив на позов відповідач не подавала.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
20.05.2021 ухвалою судді позовна заява була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.
19.07.2021, недоліки, вказані в ухвалі усуненні, в зв`язку з чим 07.09.2021 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
20.01.2022 ухвалою суду у справі призначено судове засідання на 18.02.2022.
18.02.2022 справа знята з розгляду у зв`язку з наданням судді компенсації за роботу у вихідний день. В подальшому справа призначена до розгляду на 28.03.2022.
28.03.2022 розгляд справи відкладено на 26.04.2022.
26.04.2022 представник позивача Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився. У наданій до суду заяві, міський голова просив розгляд справи проводити без представника міської ради.
Представники третіх осіб Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Державної екологічної інспекції в належними чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.
Відповідачу ОСОБА_1 було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за її зареєстрованим місцем проживанням АДРЕСА_1 .
Від відповідача на адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.140).
Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.
Відповідності до ч.3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів у відсутність відповідача та позивача та представників третіх осіб.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Як вбачається з листів адресованих Гніванському міському голові у відповідь на звернення, можливість щодо розміщення відходів вказаних у зверненні та забезпечення їх приймання на території Іллінецької та Тульчинської міської ради відсутня (а.с.44,46).
Відповідно до копії листа Тивірвської районної державної адміністрації Вінницької області від 30.092020, адресованого Гніванському міському голові, вказано на необхідність інформування про вжиті Гніванською міською радою заходи відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України (а.с.47).
Згідно копії витягу з протоколу засідання №21 Гніванської міської ради, вирішено зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вивезти рештки завезеного ними на територію земельної ділянки ОСОБА_1 сміття на територію Демидівського сміттєзвалища (а.с.49).
Рішенням Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області № 1325 від 21.09.2020 вирішено звернутись до суду з позовною заявою до власника щодо звільнення земельної ділянки від завезеного «львівського сміття». Власнику привести земельну ділянку у початковий стан, придатний для цільового використання. Звернутись для вирішення даного питання до відповідних органів (а.с.56).

Згідно копії листа Гніванської міської ради, адресованого начальнику ГУ Держгеокадастру міський голова просив направити спеціаліста у сфері контролю за використання та охороною земель з приводу завезення твердих побутових відходів (а.с.57).

Державною екологічною інспекцією жителям с. Демидівка Жмеринського району повідомлено, що ініціатором розгляду справ щодо забруднення земель та погіршення їх якості, які перебувають у приватній власності повинні виступати власники земельних ділянок (а.с.58-59).

Мотив суду. Норми права застосовані судом.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про охорону земель», «Про державний контроль за використанням та охороню земель», Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством та Законами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель» невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Згідно статті 2 вищевказаного закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 10 цього закону передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Згідно ст. 144 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища складає протокол про адміністративне правопорушення, накладає на особу, яка допустила правопорушення, адміністративне стягнення та видає цій особі припис про його усунення у 30-денний строк. У разі якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку припис державного інспектора щодо припинення правопорушення, державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища накладає на таку особу адміністративне стягнення відповідно до закону та повторно видає припис про припинення правопорушення та усунення його наслідків у 30-денний строк.

Так, Інспекція діє відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2018 №259; відповідно до покладених на Інспекцію завдань, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи, щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування); факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до п. б ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (частини перша, друга статті 83 ЗК України).

Судом встановлено що земельна ділянка на території Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером :05:001:0361 для ведення особистого селянського господарства належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

Статтею 91 Земельного кодексу України визначено обов`язки власників земельних ділянок. Власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За правилами статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами (міст обласного значення) рад. До складу комісії включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голова комісії), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуєтьсяна всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт порушення прав Гніванської міської ради, як органу місцевого самоврядування до повноважень якого, згідно ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель», ст. 12 Земельного кодексу України, не входить контроль за використанням та охороною земель приватної форми власності, до якої відноситься земельна ділянка, розташована на території Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером :05:001:0361 для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_1 . Згідно тієї ж ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороню земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Також суду не представлено належних і допустимих доказів встановлення вини ОСОБА_1 у засміченні власної земельної ділянки.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі відмови в позові - на позивача, атому судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Гніванської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області про приведення земельної ділянки у належний початковий стан, придатний для використання за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Гніванська міська рада (, місцезнаходження: 23310, м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, вул. Соборна,64); ОСОБА_1 (РНОКПП невідомо, місце проживання: АДРЕСА_1 ), Головне управління Держгеокадатру у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21000, м. Вінниця, вул. Келецька,63), Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21000, м. Вінниця, вул. 600- річчя, 19).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ