ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2281/21 Номер провадження 22-ц/814/542/22Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2021 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ТОВ «Авентус Україна» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що 06 червня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2475504 про надання споживчого кредиту через Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Товариством надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 , відкритий в AT «ПриватБанк», який вказано відповідачем особисто в заяві на отримання кредиту, строк дії договору 30 днів.

Відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на момент подання позову до суду заборгованість відповідача перед товариством складає 32 800 грн., а саме: 10 000 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 22 800 грн. сума заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 120 днів, яку позивач просив стянути з відповідача, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким задовольнити позов. Вважає, що між сторонами виникли договірні правовідносини, зміст яких передбачає домовленість сторін щодо плати користування кредитним коштами до дня повернення позики у встановленому договором розмірі, а тому у межах даних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 було укладено Договір № 2475504 про надання споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало позивачу кошти в розмірі 10 000 гривень на умовах, встановлених Договором.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Згідно з п. 1.2, п. 1.3, 1.4 кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10000,00 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1, 90 % від суми кредиту, застосовується згідно з цим пунктом договору.

Відповідно до п. 1.8.2 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою 15 700 грн (п. 1.8.2).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом за період, який виходить за межі строку кредитування, задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ст. 1050 ч. 2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору з додатком до нього, строк кредитування встановлено 30 днів, тобто до 03 липня 2020 року, і за спливом цього строку позичальник зобов`язалась повернути кредит в загальному розмірі 14 275 грн., з яких: 10 000 грн. - тіло кредиту, 2 565 грн. - процентами за користування кредитом. В той же час, позивачем нараховано заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 32 800 гривень, тобто поза межами тридцяти денного строку кредитування.

Доводи апеляційної скарги на пролонгацію кредитного договору на підставі п.4 кредитного договору не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки така пролонгація за означеними умовами договору мала здійснюватися шляхом погодження кредитодавцем пропозиції (оферти) позичальника про це, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нарахованими поза межами строку кредитування, оскільки строк кредитування не було пролонговано.

Твердження скаржника, що ст.625 ЦК України не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки існує інша домовленість сторін, передбачена умовами кредитного договору, а саме п.1.5.2 та п.3.1, п.1.4 кредитного договору є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, розділом 3 кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок їх зміни.

Так, п.3.1 передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення

Пунктом 3.2 визначено, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 (Строк дії кредиту 30 днів) Договору, відбулася пролонгація строку кредиту, відповідно до Розділу 4 Договору.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем

Як було встановлено судом першої інстанції, та не спростовано позивачем в апеляційній скарзі, належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору на підставі п.4 Договору матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за означеними умовами договору мала здійснюватися шляхом погодження кредитодавцем пропозиції (оферти) позичальника про це.

А тому висновки суду першої інстанції про те, що не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, поза межами строку договору є правильними та обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Т.О. Кривчун

О. В. Чумак