Ухвала

21 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 554/1440/20

провадження № 61-3563 ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на відшкодування моральної шкоди 510 000,00 грн на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку.

Додатковим рішенням цього ж суду від 11 жовтня 2021 року розподілено витрати на професійну правничу допомогу та стягнуто солідарно з прокуратури Полтавської області, прокуратури Запорізької області та Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 41 500,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року змінено, зменшено розмір в рахунок відшкодування моральної шкоди зі 510 000,00 грн до 150 000,00 грн; додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2021 року скасовано, розподілено судові витрати, пов`язані з наданням правничої професійної допомоги, та стягнуто з Полтавської обласної прокуратури та Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 по 3 050,00 грн з кожної.

До Верховного Суду 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просив її скасувати в частині зміни рішення суду та в частині скасування додаткового рішення та залишити їх в силі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо строків касаційного оскарження

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримано через систему «Електронний суд» 06 березня 2022 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі як на підстави касаційного оскарження судового рішення посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Однак посилаючись на ці підстави касаційного оскарження заявник, серед іншого, щодо додаткового рішення не деталізує щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.

Разом з тим, таке узагальнене посилання у касаційній скарзі напункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України без обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Такожнадіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 20 травня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь