ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/80/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2022 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу без участі сторін за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В

17.01.2022 року звернувся до суду ОСОБА_1 з позовом до Петриківської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те що він значиться у списках громадян-членів КСП «Чаплинський» за № 190, як член колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі. Його право на отримання земельної ділянки виникло з моменту отримання отримання державного акту на землю, працював в ОП « Чаплинський» із 218.04.1994 року по 01.01.1995 року зварювальником.

Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 4,20 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 47999,01 грн, яка розташована на території Петриківської селищної ради (колишня Хутірська сільська рада) Дніпровського (колишній Петриківський) району Дніпропетровської області за межами населеного пункту.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 35).

Представник відповідача Петриківської селищної ради Левечко О.А., в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 36).

Відповідно до ч. 4 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Ознайомившись з матеріалами справи суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в Орендному підприємстві «Чаплинський» з 28.04.1994 року по 01.01.1995 року, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 04.12.1985 року на ім`я ОСОБА_1

(а.с. 17-20).

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирі Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Відповідно до інформації № 716/0/398-21-0.104,1 від 29.11.2021 року, наданої відділом № 1 Управління у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, згідно з державним актом на право колективної власності на землю КСП «Чаплинський», виданим 24.05.1995 року за № VІІІ-І на виконання рішення Хутірської сільської ради від 19.10.1994 року, ОСОБА_1 рахується в списку громадян-членів значиться за № 190 (а.с. 9).

Площа за сертифікатом на право на земельну частку (пай) по КСП «Чаплинський» складає 4,2 умовних кадастрових гектара, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 47999,01 грн.

Представник Петриківської селищної ради проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, позивач рахується за № 190 в додатку до Державного акту Хутірської сільради виданого КСП « Чаплинський» Хутірської сільської ради 24.05.1995 року на підставі рішення від 19.10.1994 року ( а.с.28)

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» земля може належати підприємству на праві колективної власності.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення Хутірською сільською радою № VІІІ-І від 19.10.1994 року про видачу державного акту на право колективної власності КСП «Чаплинський» перебував в трудових відносинах з ОП «Чаплинський», був його членом та в списку громадян-членів ОП «Чаплинський» значиться за № 190, відповідач не заперечує проти позовних вимог що дає підстави вважати, що він має право на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 47999,01 грн, із площ земель ОП «Чаплинський», розташованих на території Петриківської селищної ради (колишня Хутірська сільська рада) Дніпровського (колишній Петриківський) району за межами населеного пункту.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішено у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений ОСОБА_1 , залишити за позивачем, відповідно до його заяви.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч. 1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, ст.ст. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 1,2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст 1218, 1276 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (код ІНН НОМЕР_2 ), прож.: АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай), площею 4,2 в умовних кадастрових гектара, вартістю 47999,01 грн, що розташована на території Петриківської селищної ради (колишня Хутірська сільська рада) Дніпровського (колишній Петриківський) району Дніпропетровської області за межами населеного пункту.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко