Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2381/21

Провадження № 2/348/234/22

14 квітня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у відкритому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину,

представник позивача, адвокат Підлуський В.Д.,

представник відповідача, адвокат Капак В.М.,

Процесуальні дії у справі.

04.11.2021 ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину.

04.11.2021 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.

18.11.2021 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Позивач просить зменшити розмір стягнення аліментів з нього в користь ОСОБА_2 , на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позов обгрунтовує таким. У сторін є двоє дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21 грудня 2018 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області по справі № 348/2388/18 ухвалено рішення про стягнення позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 06.11.2018. На сьогоднішній час у позивача погіршився майновий стан, він проживає з мамою похилого (пенсійного) віку, власного житла не має. Вони витрачають значні грошові кошти на утримання житлового будинку, у зв`язку з підняттям тарифів за комунальні послуги та за оплату комунальних послуг. З квітня 2019 року позивач не працює.

23.12.2021 суд прийняв до розгляду позовну заяву і відкрив провадження у справі, постановивши проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін

01.02.2022 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовну заяву не визнає, оскільки позивач пропонує змінити розмір аліментів на розмір - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто визначити тверду грошову суму. При цьому такий спосіб захисту не відповідає ч.3 ст.181 СК України. В позовній заяві позивачем не надано в силу ст. 81 ЦПК України, обґрунтованих доказів зміни його матеріального становища та матеріального стану відповідача з часу постановлення рішення суду. Крім того позивач працює на сезонних роботах за кордоном, про що в позові не зазначено. Просить в задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача в її користь документально підтверджені судові витрати.

14.04.2022 позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник позивача зазначив, що відповідно до позовних вимог вони не просять змінити спосіб стягнення аліментів, а тільки забрати з рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 у справі № 348/2388/18 частку від заробітку, в якій присуджено до стягнення аліменти і залишити тільки розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що витрати на послуги адвоката відповідач мабуть сплатила з перерахованих їй позивачем аліментів.

Позивач пояснив, що звернувся з позовом про зміну розміру аліментів на дитину, оскільки раніше він працював, мав стабільних дохід і міг сплачувати аліменти, з 16.04.2019 він звільнений за згодою сторін. У центр зайнятості для реєстрації, як безробітного він не звертався. Аліменти сплачує з коштів, які йому позичають родичі, а потім виконує для них певну роботу по господарству. Проживає позивач заром з мамою, яка 2 роки тому досягла пенсійного віку. У нього є також і рідний брат, але він живе окремо. Мама позивача має пенсію у розмірі приблизно 2000,00 гривень. Після виходу на пенсію вона працювала, але на даний час вже не працює. Живуть на мамину пенсію, позивач допомагає мамі по господарству. Аліменти платить з маминої пенсії. На даний час заборгованість по аліментах погашена, за винятком платежів за останні 2 місяці. На заробітки за межі України позивач не їздить. Він перетинав кордон, але як турист, виїжджав за кордон орієнтовно на 3 місяці приблизно 2-3 рази за останній рік, їздив у Польщу за позичені у родичів кошти. Власних доходів не має. Зазначив, що його мама за станом здоров`я потребує догляду та лікування.

Предстанвик відповідача позов не визнав. Вказав, що позивач ухиляється від виконання обов`язку з утримання дитини, а тому і подав такий позов. Спочатку позивач оспорював батьківство щодо двох дітей, однак, це його рідні діти, що було достовірно встановлено. Пояснив, що позов безпідставний, оскільки йде мова про зміну способу стягнення аліментів на тверду грошову суму, однак, право ініціювати зміну способу стягнення аліментів має виключно одержувач аліментів. Просить в задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Суд встановив:

У сторін є двоє дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час розгляду справи досягла повноліття, та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.12.2018 рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у справі №348/2388/18 з ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 06.11.2018.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 - 16.04.2019 позивача було звільнено за угодую сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно з довідкою № 1Б / 345 від 19.03.2021 позивач зареєстрований у АДРЕСА_1 , також за цією адресою зареєстрована його мати - ОСОБА_5 , 1951 року народження, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання зі слів ОСОБА_1 було встановлено, що він не працює з 16.04.2019 по даний час. ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 з мамою, ОСОБА_5 , яка є пенсіонером.

Оцінка суду.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані главою 15 СК України.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо зміни майнового стану позивача суд зазначає таке. На моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів позивач працював. З квіткя 2019 року він звільнений. Однак, дана обставина не свідчить про погіршення його майнового стану, зважаючи на таке. Позивач звільнений за угодою сторін, що свідчить про те, що позивач свідомо вирішив звільнитися, а не про втрату роботи з незалежних від позивача причин. З метою пошуку роботи на облік у центрі зайнятості він не став. У ході судового розгляду зазначив, що приблизно на 3 місяці 2-3 рази на рік він живе у Польщі, як турист. Однак, для туристичних поїздок на такий тривалий строк потрібні значні кошти, у суттєво більшому розмірі ніж місячний розмір аліментів, присуджений судом.

Як встановлено у ході судового розгляду з пояснень позивача, він живе на мамину пенсію та не має самостійного доходу (навіть тимчасового). Таким чином, коштів на утримання непрацездатної мами позивач не надає, що спростовує доводи викладені у позовній заяві. Крім цього, у нього є рідний брат, який проживає окремо. Відповідно до норм Сімейного кодексу України працездатні діти мають рівні обов`язки з утримання непрацездатних батьків. Таким чином, обов`язок утримання непрацездатної мами лежить не тільки на позивачеві, а й на його братові.

Щодо зміни сімейного стану позивача. Він не має інших неповнолітніх дітей на утриманні. Проживає разом з мамою пенсійного віку. На підтвердження того, що його мама хворіє доказів не надав. Навпаки повідомив, що мама 2 роки тому досягла пенсійного віку, однак, певний час ще продовжувала працювати. Зазначене спростовує доводи наведені позивачем у позовній заяві.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2018 року у справі № 348/2388/18 суд визначив спосіб стягнення з позивача у частці від усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до змісту позовної заяви та позовних вимог позивач просить змінити розмір аліментів та наводить обгрунтування для зміни розміру аліментів, присуджених на утримання дитини, покликаючись на ст.192 СК України. Однак, у прохальній частині позовної заяви позивач вказує не про зменшення розміру частки від заробітку, у якій присуджено сплату аліментів, а просить стягувати аліменти у розмірі 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є фактично зміною способу стягнення аліментів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог.

Порядок зміни способу стягнення аліментів передбачений ч. 3 ст. 181 СК України, де зазначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи наведене вище, а також те, що право ініціювати зміну способу стягнення аліментів, відповідно до ч.3 ст.181 СК України належить виключно одержувачу аліментів (відповідачу), а не платнику аліментів (позивачу) - у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд відмовив у задоволенні позову, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають, однак, відповідач ОСОБА_2 у ході розгляду справи, понесла документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., які відповідно до копії договору про надання правової допомоги складаються з: 1000,00 гривень - вивчення матеріалів справи; 1000,00 гривень - написання відзиву; 4000,00 гривень - представництво інтересів в суді. Сторона позивача у ході судового розгляду справи не наводила обставин щодо необгрунтованості зазначених витрат та не просили зменшити їх розмір. Тому, суд дійшов висновку, що з позивача слід стягнути на користь відповідача вище зазначені судові витрати.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 15.04.2022.

Суддя Матолич В.В.