Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Обгрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 02.02.2012 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» з заявою про укладення договору про користування електричною енергією на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 .

На підтвердження правомірності укладення зазначеного договору Споживач надав відповідне доручення з якої вбачається що він є уповноваженим на вчинення зазначених дій та документи на підтвердження права власності Споживача на даний об`єкта нерухомості.

Того ж дня Товариство оформило Договір про користування електричною енергією №03-10045 (далі Договір).

Починаючи з 02.02.2012 року Товариство забезпечило надійне постачання електричної енергії згідно з умовами відповідної, діючої на той час ліцензії до об`єкта нерухомості Споживача.

Вказує, що сплату за Договором Боржник проводив щомісячно, лише частково, що підтверджується загальною картою споживача. Боржник, споживаючи щомісяця різні об`єми електричної енергії, сплачував зазвичай на рахунок Товариства лише 100 грн., залишаючи поза увагою той факт що споживання, в залежності від пори року, суттєво змінюється. В вересні 2018 року Боржник сплатив накоплену заборгованість, однак оплату за: жовтень, листопад, грудень 2018 року знов таки здійснив лише частково погасивши поточне споживання в розмірі 100 грн щомісячно. Як наслідок, станом на 31.12.2018 року за боржником утворилась знову заборгованість за жовтень-грудень 2018 року в розмірі 4363,20 грн.

Позивач зазначає, що 01.01.2019 року набули чинності зміни до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018.

Відповідно з 01.01.2019 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії та розпочав здійснювати виключно діяльність з розподілу електричної енергії. Договір Споживача про користування електричною енергією укладений з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив свою дію з 01.01.2019 року, крім окремих положень в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо (п.6 ПРРЕЕ).

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 4990 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) гривень, яка складається з наступного: сума боргу за спожиту електричну енергію за Договором №03-10045 від 02.02.2012 року в розмірі 4363,20 грн.; сума інфляційних збитків в розмірі 370,42 грн., 3% річних в розмірі 256,42 грн. Також просить стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив наступне. Позовну заяву подано ПрАТ «Закарпаттяобленерго» в особі заступника начальника Ужгородського МРЕМ . В той же час, доданий до позовної заяви договір укладений Ужгородським МРЕМ. До позовної заяви позивач не надав витягу з ЄДРПОУ про реєстрацію Ужгородського МРЕМ як юридичної особи, а тому укладений Ужгородським МРЕМ договір є нікчемним. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить даних про дату видачі ліцензії, строк дії ліцензії та даних про відокремлені підрозділи, а дані про Ужгородський МРЕМ як юридичну особу чи відокремлений підрозділ позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні. Вказує, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не є стороною договору, а тому в нього відсутні законні підстави для звернення в інтересах Ужгородського МРЕМ. Зазначає, що позивач не довів в судовому засіданні що в нього виникло право на стягнення по оплаті послуг, які вони фактично ОСОБА_3 не надавали. До позовної заяви позивач не надав витягу з ЄДРПОУ про реєстрацію Ужгородського МРЕМ як структурного підрозділу ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а тому права ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не порушено.

Зазначає, що з 01.01.2019 року позивач позбавлений ліцензій з електропостачання населення, а тому укладений Ужгородським МРЕМ договір з ОСОБА_3 втратив силу. Позовна заява не мотивована нормами закону які б давали позивачу підставу для примушування відповідача до виконання недіючого договору.

Просив закрити провадження по справі № 308/13550/20 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позивач у відповідь стверджує, що позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є юридичною особою, детальна інформація про яку міститься у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У своїй діяльності Товариство керується статутом. Товариство у відповідності до установчих документів має структурні підрозділи без прав юридичної особи, що відповідно виконує по відношенню до останніх функції вищестоящого органу та будує відносини зі структурними підрозділами у відповідності до законодавства України, Статуту товариства та на підставі Положень про структурні підрозділи Товариства. Зазначає, що позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» здійснює свою діяльність через структурні підрозділи, зона обслуговування яких поширюється на відповідну адміністративну територію. Відповідно, у м. Ужгород структурним підрозділом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» був Ужгородський МРЕМ, який проводив діяльність з постачання електричної енергії за врегульованим тарифом у закріпленій зоні обслуговування, та якому, згідно установчих документів та довіреності, виданої керівником юридичної особи (тобто ПрАТ «Закарпаттяобленерго») було надано право укладати зі споживачами договори з постачання електричної енергії. Ужгородський МРЕМ на момент укладення Договору був структурним підрозділом ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а тому проводив діяльність з постачання електричної енергії на підставі Положення про Ужгородський МРЕМ через уповноваженого керівником ПрАТ «Закарпаттяобленерго» начальника Ужгородського МРЕМ Герзанич В.М., який діяв на підставі довіреності №211 від 20.10.2011 р., виданої генеральним директором Товариства на представництво перед третіми особами, у даному випадку на укладення договорів про користування електричною енергією.

Також позивач зазначає, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Стосовно того, що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить даних про дату видачі ліцензії, строк дії ліцензії та даних про відокремлені підрозділи, а дані про Ужгородський МРЕМ як юридичну особу чи відокремлений підрозділ позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, позивач зазначає, що витягом державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі Витяг) передбачена детальна інформація про юридичну особу - ПрАТ «Закарпатгяобленерго», а саме: найменування юридичної особи, організаційно правова форма, ідентифікаційний код юридичної особи, місцезнаходження, розмір статутного капіталу, перелік засновників, види діяльності, відомості про органи управління, відомості про керівника, дата державної реєстрації, дата та номер запису в ЄДР, місцезнаходження реєстраційної справи. Так, у відповідності до інформації з Витягу, ПрАТ «Закарпатгяобленерго» є юридичною особою, яка має ідентифікаційний код, розмір статутного капіталу, перелік засновників, види діяльності, відомості про органи управління, керівником (генеральним директором) юридичної особи ПрАТ «Закарпатгяобленерго» є ОСОБА_4 . Дані про дату видачі ліцензії, строк дії ліцензії є загальнодоступною інформацією, яка міститься на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

16.11.2021 року представник відповідача подав заперечення, в якому зазначив, що з даним позовом не погоджується повністю з наступних підстав. В грудні 2018 року шляхом пошкодження вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_2 проникли особи ромської народності всупереч волі власника та розкрадали електроенергію. Представник ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів з заявами про кримінальне правопорушення та до Ужгородського МРЕМ із заявою про припинення електропостачання квартири АДРЕСА_2 . Ужгородським МРЕМ електропостачання припинено не було, що привело до розкрадання електроенергії.

Представник відповідача зазначає, що вказана ПрАТ «Закарпаттяобленерго» заборгованість виникла внаслідок розкрадання електроенергії особами ромської народності.

Обставини розкрадання електроенергії в квартирі АДРЕСА_2 розслідується Ужгородським РУП ГУ НПУ в Закарпатській області в кримінальному провадженні 0003999 де буде встановлено обсяги розкрадання електроенергії та осіб причетних до розкрадання.

Також зазначає, що по вказаному факту розслідується кримінальне провадження ТУ ДБР розташоване у м. Львові.

Позивач у відповідь зазначив, що заяви представника відповідача не стосуються предмету спору, оскільки останнім вказується у заявах адреса: квартира АДРЕСА_3 , в той час, коли предметом Договору про користування електричною енергією, укладеного між Позивачем та Відповідачем від 02.02.2012 року, який є наразі діючим в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, було постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 19.10.2021 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що в процесі розгляду справи, після пред`явлення позову, відповідач добровільно оплатив заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн.. Позивач вказує, що залишаються непогашеними сума інфляційних збитків в розмірі 370,42 грн., 3% річних на залишок заборгованості в розмірі 256,42 грн., та сума судового збору в розмірі 2102,00 грн. Просить закрити провадження по справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн.

Представник позивача у останнє судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312.

Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 , в інтересах якої за довіреністю діяв ОСОБА_2 , та Ужгородським МРЕМ в особі начальника Герзанич В.М. 02.02.2012 року було укладено Договір № 03-10045, згідно якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок Споживача, гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану в розрахунковому періоді електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Починаючи з 02.02.2012 року позивачем було забезпечено надійне постачання електричної енергії згідно з умовами відповідної, діючої на той час ліцензії до об`єкта нерухомості відповідача.

01.01.2019 року набули чинності зміни до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018.

Відповідно з 01.01.2019 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії та розпочав здійснювати виключно діяльність з розподілу електричної енергії.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року № 312, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Таким чином, договір № 03-10045 від 02.02.2012 року про користування електричною енергією укладений з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив свою дію з 01.01.2019 року, крім окремих положень в частині регулювання відносин щодо заборгованості з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч.ч.1,4 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Позивачем наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, яким підтверджено, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є юридичною особою, створеною та зареєстрованою у встановленому законом порядку. ПрАТ «Закарпаттяобленерго» здійснює свою діяльність через структурні підрозділи, одним з яких є Ужгородський МРЕМ.

Стосовно тверджень відповідача, що заборгованість виникла в результаті розкрадання електроенергії в квартирі АДРЕСА_2 , то такі не підтверджуються доказами і ці обставини не є предметом даного спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність заборгованості у ОСОБА_1 у сумі 4363,20 грн. на момент подачі позовної заяви підтверджується копією Загальної карти про заборгованість за спожиту електроенергію від 17.12.2020 року, Вимогою від 31.08.2020 та Рахунком за електроенергію №3435329 від 27.08.2020 року.

Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Позивач 19.10.2021 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що в процесі розгляду справи, після пред`явлення позову, відповідач добровільно оплатив заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн.. Позивач вказує, що залишаються непогашеними сума інфляційних збитків в розмірі 370,42 грн., 3% річних на залишок заборгованості в розмірі 256,42 грн., та сума судового збору в розмірі 2102,00 грн. Просить закрити провадження по справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн.

Оскільки під час розгляду справи відповідач добровільно сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 12.10.2021 року, а позивач просив закрити провадження по справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4363,20 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача все ще підлягають стягненню інфляційні збитки, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, з відповідача слід стягнути суму інфляційних збитків в розмірі 370,42 грн., 3% річних в розмірі 256,42 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Закарпаттяобленерго» щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у розмірі 1891,80 гривні, що підтверджується платіжним дорученням № 1909 від 27.10.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 гривні.

Таким чином, позивач мав сплатити 2102 гривні судового збору, замість фактично сплаченого 1891,80 грн.

Керуючись ст. ст. 80, 89, 625, 629, 526 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 89, 141, 263, 264 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» суму інфляційних втрат 370,42 (триста сімдесят гривень сорок дві коп..) грн., 3% річних 256,42 (двісті п`ятдесят шість гривень сорок дві коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» судові витрати в розмірі 1891,80 (одна тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня вісімдесят коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 210,20 (двісті десять гривень двадцять коп.) грн.

Позивач: ПрАТ «Закарпаттяобленерго», Код , місцезнаходження юридичної особи: 89412 Ужгородський р-н, с. Оноківці, вул. Головна, 57.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко