ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2510/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Сирбул О.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича - Ярошенка Дмитра Валерійовича про стягнення з позивача витрат понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича, ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство "СЕТАМ", ОСОБА_3 про визнання переважного права, звернення стягнення на предмет іпотеки, звільнення іпотечного майна з-під арешту та припинення публічних торгів,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 09 лютого 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мілоцького Олега Леонідовича, ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство "СЕТАМ", ОСОБА_3 про визнання переважного права, звернення стягнення на предмет іпотеки, звільнення іпотечного майна з-під арешту та припинення публічних торгів - закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

У лютому 2022 року від представника відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича - Ярошенка Дмитра Валерійовича до суду надійшла заява про стягнення з позивача витрат понесених відповідачем у зв`язку з розглядом вказаної цивільної справи, у вимогах якої відповідач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Мілоцького Олега Леонідовича витрати на правову допомогу в розмірі 9750,00 грн.

Вивчивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що до виходу суду у нарадчу кімнату представником відповідача 09.02.2022 було подано заяву, в якій представник відповідача повідомив суд про те, що протягом п`яти днів будуть подані докази понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 9750 грн 00 коп., які належним чином обгрунтовано та підтверджено.

У матеріалах справи міститься договір №26/02 про надання професійної правничої допомоги від 26.02.2021 укладений між відповідачем приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. та АО «ЕФ ТІ ЛІГАЛ», додаткова угода № 1 від 26.02.2021 до зазначеного договору, замовлення №10/2021 на надання правничої допомоги на підставі вказаного договору від 26.02.2021 та акт №1-10/2021 про надання правничої допомоги №26/02 про надання професійної правничої допомоги від 26.02.2021.

Детальний опис наданих адвокатом позивачу юридичних послуг зазначений в акті про виконання умов договору.

Сторони у договорі погодили вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 1500,00 грн.

Загальна вартість наданих клієнту послуг з правової допомоги у зазначеній вище справі становить 9750, 00 грн., відповідно до акту №1-10/2021 про надання правничої допомоги №26/02 про надання професійної правничої допомоги від 26.02.2021.

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами, а отже з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України є підстави для стягнення зазначених витрат.

На підставі вищевикладеного, витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. є документально підтвердженими, доведеними належними доказами, та пов`язаними з розглядом справи, оскільки провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, а тому заява сторони відповідача про стягнення понесених судових витрат відповідачем є обґрунтованою, оскільки вказані витрати є пропорційними до предмету спору, з урахуванням значення справи для сторін. Поведінка сторін під час розгляду справи не була такою, що призводила до затягування розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького Олега Леонідовича (місцезнаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 30, оф. 42) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9750,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної з моменту підписання її суддею.

Суддя: