Ухвала

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 175/1713/18

провадження № 61-11100св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року у складі судді Новік Л. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

08 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про стягнення неустойки за депозитними договорами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» укладено наступні депозитні договори:

- від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»);

- від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»);

- від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»);

- від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»);

- від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500;

- від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»);

- від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»).

Зазначені договори були предметом її позову у цивільній справі № 201/202/16-ц про розірвання депозитних договорів, стягнення заборгованості за вказаними договорами, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Постановою Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у цивільній справі № 201/202/16-ц касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у нескасованій його частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року залишено без змін.

Цими рішеннями розірвані вищезазначені депозитні договори та стягнуто на користь ОСОБА_1 банківські вклади разом з нарахованими процентами, а також стягнуто 3 % річних та інфляційні втрати.

13 січня 2020 року ОСОБА_1 до початку підготовчого судового засідання уточнила свої вимоги в частині зміни формули нарахування неустойки (пені) за порушення прав споживача банківських послуг, яка була зазначена у постанові Великої палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц. Позивач вказала, що відповідач добровільно відмовився повертати належні їй грошові кошти та під час розгляду цивільної справи № 201/202/16-ц представники відповідача всіляко зловживали своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, що безпосередньо призвело до збільшення її збитків та розміру неустойки, адже Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з банку пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за неповернення (блокування) банком грошових коштів клієнта - у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

Тому затягування відповідачем розгляду справи № 761/26293/16-ц про розірвання депозитних договорів безпосередньо призвело до збільшення розміру, утримуваних банком коштів, які є базою для нарахування пені.

Також ОСОБА_1 у своїй позовній заяві посилалася на те, що Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 27 червня 2017 року у своєму рішенні у цивільній справі № 761/26293/16-ц встановив наступні обставини: «Всі грошові кошти належали позивачу та її родичам, які здійснили відчуження своєї нерухомості в м. Лондон (Об`єднаного Королівства) та мали намір переїхати з часом в Україну та придбати собі в АР Крим елітну нерухомість. Але їм так і не судилося у зв`язку з тимчасовою окупацією АР Крим та недобросовісною і протиправною поведінкою ПАТ КБ «ПриватБанк» по відношенню до позивача, адже банк привласнив вказані гроші та не бажає повертати їх позивачу».

ОСОБА_1 зазначала, що вона зазнала збитків внаслідок порушення банком її прав, а саме: щоб повернути кошти своїм родичам, які здійснили відчуження своєї нерухомості в м. Лондон (Об`єднаного Королівства) та довірили ОСОБА_1 розмістити їхні кошти на її депозитних рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк», вона 15 червня 2014 року була вимушена укласти договір позики на 500 000,00 доларів США під 2,5 % щомісячно з поверненням усієї суми позики та процентів після отримання нею грошових коштів за її депозитними договорами.

Також позивач зазначила, що після того, як було примусово виконано рішення суду, вона повернула усю суму боргу 500 000,00 доларів США та проценти за весь час користування позиченими нею грошима. Тому сплачені 500 000,00 доларів США, проценти за договором позики є її вимушеними реальними збитками, завданими їй недобросовісною та протиправною поведінкою ПАТ КБ «ПриватБанк», адже банк привласнив вказані гроші та не бажає повертати їх позивачу, про що зазначено у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у цивільній справі № 201/202/16-ц.

На підтвердження наявності інших істотних обставин, які повинен з`ясувати суд при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України, ОСОБА_1 надала копію заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» від 17 травня 2016 року по цивільній справі № 201/202/16-ц в якій він звинувачував ОСОБА_1 у тому, що вона нібито вже отримала свої кошти за що її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за шахрайство, що не відповідає дійсності.

ОСОБА_1 вважає, що незаконна поведінка представників банку призвела до того, що у неї на нервовому підґрунті передчасно відбулися пологи й вона народила дитину-інваліда в дуже тяжкому стані з крововиливом у мозок, негативні наслідки якого неможливо усунути. До сьогоднішнього дня її син є лежачим та не розмовляє, функція головного мозку після крововиливу при його народженні так і не відновилася. Усі свої кошти ОСОБА_1 довірила ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому не мала коштів на лікування свого сина в якісних приватних клініках.

Також представником ОСОБА_1 адвокатом Бардаченко В. В. через канцелярію суду надано «Правову позицію щодо нарахування пені; щодо зменшення судом її розміру у випадку доведення банком наявності відповідних істотних обставин; щодо дотримання судами принципу співмірності при зменшенні розміру пені» з посиланням на останню практику Верховного Суду по аналогічним справам. У ній представник позивача зазначає, що стягнення судом пені, добровільно зменшеної позивачем у п`ять разів, буде відповідати принципу співмірності, адже сума пені буде меншою від суми, яка була стягнута судами на користь ОСОБА_1 .

Судове рішення про стягнення депозитних коштів та відсотків виконане 31 січня 2018 року.

Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила:

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 50 339,87 доларів США *217 днів/365 *3/100 = 894,89 доларів США;

- неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 50339,87 доларів США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 403 404,99 доларів США * 23,9677 (курс станом на 11 січня 2020 року) = 9 668 689,77 гривень/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 1 933 737,95 грн.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VІР»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 144 913,18 Євро *217 днів/365 *3/100 = 2 584,61 євро;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 144 913,18 євро (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 1 165 101,96 євро* 26,5874 (курс станом на 11 січня 2020 року) = 30 977 031,85 грн/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 6 195 406,37 грн.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VІР»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 351 581,27 доларів США *217 днів/365 *3/100 = 6 270,66 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 351 581,27 доларів США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 2 826 713,41 доларів США *23,9677 (курс станом на 11 січня 2020 року) = 67 749 818,99 гривень/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 13 549 963,79 грн.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 350 096,92 доларів США *217 днів/365 *3/100 = 6 244,19 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 350 096,92 доларів США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3% за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 2 814 779,23 доларів США *23,9677 (курс станом на 11 січня 2020 року) = 67 463 784,15 гривень/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 13 492 756,83 гривень.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором № SAMDNWFD500 від 17 січня 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 849 743 гривні *217 днів/365 *3/100 = 15 155,69 грн;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 849 743 гривні (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 6 831 933,72 гривні/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 1 366 386,74 грн;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у сумі 72 985,17 грн.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором № SAMDN8424 від 18 березня 2013 року (вклад «Депозит Плюс»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 357 326 гривень *217 днів/365 *3/100 = 6 373,12 грн;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення Прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 357 326 грн (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 2 872 901,04 гривні/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 574 580,2 грн;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у сумі 30 691,04 грн.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VІР»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 50 168,21 доларів США *217 днів/365 *3/100 = 894,78 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 31 січня 2018 року (включно): 50 168,21 доларів США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів ) *3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача)*268 днів = 403 352,40 доларів США*23,9677 (курс станом на 11.01.2020 року) = 9 667 429,31 гривень/5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 1 933 485,86 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 50 339,87 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 889,56 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 1 640 381,67 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 144 913,18 Євро *215 днів/365 *3/100 = 2 560,79 Євро;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 4 734 290,69 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 351 581,27 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 6 212,87 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 11 521 847,47 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 350 096,92 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 6 186,64 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 11 437 349,23 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 849 743 гривні *215 днів/365 *3/100 = 15 016 грн;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 1 337 239,38 грн;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у сумі 56 932,78 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 357 326 гривень *215 днів/365 *3/100 = 6 314,39 гривень;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 584 683,22 гривень;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у сумі 23 940,84 гривень.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» наступні грошові кошти:

- 3 % річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 50 168,21 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 886,53 доларів США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) по 29 січня 2018 року (включно): у розмірі 1 391 987,37 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі. Стягуючи неустойку суди виходили з того, що чинним законодавством України не визначено до якої конкретно суми суд може зменшувати розмір пені. Натомість позивач разом зі своїми письмовими поясненнями надала суду докази, які свідчать про наявність істотних обставин, які безпосередньо впливають на збільшення розміру неустойки.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, при вирішенні клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про зменшення пені врахував негативні наслідки для позивача через прострочення виконання зобов`язання відповідачем, про які ОСОБА_1 виклала у своїх письмових поясненнях суду. Зокрема те, що АТ КБ «ПриватБанк» після отримання виписного епікризу № 5707 дитини позивача не повернув навіть частину належних їй коштів на лікування її сина, якому вже майже 4 роки, а функція головного мозку після крововиливу при народженні так і не відновилася.

При визначенні розміру пені суди виходили з того, що позивач зазнала негативних наслідків через прострочення виконання грошового зобов`язання ПАТ КБ «ПриватБанк» та відсутність у ОСОБА_1 необхідних грошових коштів на лікування її сина у приватних клініках; ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та додаткові збитки позивача у вигляді сплачених нею 20 лютого 2018 року процентів за договором позики від 15 червня 2014 року.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині стягнення пені та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті судові рішення просило залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки стягнув пеню за договором від 18 березня 2013 року у більшому розмірі ніж заявлено у позовній заяві. Апеляційний суд зазначеного не виправив та вказав, що це є арифметичною помилкою і заявник може звернутися до суду із заявою про виправлення описки.

Банк посилається на те, що апеляційним судом не враховано висновки Верховного Суду щодо зменшення розміру пені, викладені у постановах: від 02 жовтня 2019 року у справі № 201/18575/17-ц, від 20 грудня 2019 року у справі № 757/18977/18-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 757/53464/18-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 757/420043/18-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 757/49408/18-ц. Указані постанови були ухвалені з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц щодо застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також відповідач посилається на неправильну методику розрахунку пені, оскільки судами не застосовано частину другу статті 22 ЦК України. Вказує, що лише з суми відсотків за депозитом має розраховуватися пеня, а не з усієї суми, в тому числі, і з тіла депозиту.

Підставою касаційного оскарження зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України).

Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну скаргу

У вересні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу банку від ОСОБА_1 , у якому позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та зазначає, що банк не позбавлений права звернутися до суду із заявою про виправлення описки.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

Указана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2021 року справу № 175/1713/18 призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року зупинено провадження у справі № 175/1713/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки за депозитними договорами, за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справ № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) та № 761/16124/15?ц (провадження № 14-184цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2022 року поновлено провадження у справі № 175/1713/18 (провадження № 61-11100св20) за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення неустойки за депозитними договорами, за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 199/3152/20 (провадження № 61-15179св21) за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення трьох відсотків річних та пені.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2022 року прийнято до розгляду справу № 199/3152/20(провадження № 14-224цс21). Розгляд справи призначено на 11 травня 2022 року.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду стала необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), а також для вирішення виключної правової проблеми, що є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про повернення грошових коштів, розміщених за договорами банківського вкладу, щодо нарахування пені за несвоєчасне повернення цих грошових коштів вкладнику (клієнту).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Судові рішення у справі, яка є предметом перегляду, та судові рішення, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 175/1713/18 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 199/3152/20(провадження № 14-224цс21).

Керуючись статтями 252, 253 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 175/1713/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення неустойки за депозитними договорами, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 199/3152/20(провадження № 14-224цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук