КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи 357/6981/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/4869/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_3 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Бондаренко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, визначених договором,

в с т а н о в и в :

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив зменшити розмір аліментів, визначених договором про сплату аліментів від 15.06.2015, посвідченого ПН КМНО Ковальчуком С.П., та призначити стягнення з нього аліментів на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначав, що договором про сплату аліментів від 15.06.2015 встановлено обов`язок батька сплачувати аліменти на ім`я відповідачки на утримання доньки у розмірі 5 000 грн, що еквівалентно 240 доларів США, за офіційним курсом НБУ гривні до долара США щомісячно шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок або в готівковій формі. Весь час він щомісячно, за наявності фінансової можливості, сплачував і сплачує аліменти, та приймає участь в інших витратах на дитину, включаючи витрати на її оздоровлення. Намірів ухилитись будь-яким чином від сплати аліментів він не має.

Проте, з часу укладення договору про сплату аліментів у нього змінився матеріальний та сімейний стан. Його батько та мати є непрацездатними особами, окрім пенсії батьки не мають інших доходів, а розмір пенсійного забезпечення є мінімальним, що в свою чергу не забезпечує достатній рівень життя батьків. Грошових коштів не вистачає на придбання ліків, оплату комунальних послуг, придбання одягу та їжі, а тому він всіляко вживає заходів щодо надання фінансової допомоги своїм непрацездатним батькам.

25.12.2015 він одружився з ОСОБА_5 . В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, з ними проживає син дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також знаходиться на його утриманні. Його матеріальне становище не забезпечує достатній рівень його життя та рівень життя осіб, що перебувають на його утриманні. Він має щомісячний, але невеликий дохід, окремої квартири не має, проживає у квартирі своєї теперішньої дружини. Світова економічна криза 2015 року та карантинні заходи, впроваджені урядом з метою боротьби з інфекційною хворобою COVID - 19, що діють й на сьогодення, не дають можливості влаштуватися на достойну, високооплачувану роботу та отримувати дохід, який би дозволяв у повній мірі забезпечувати належне утримання членів родини, батьків та дітей. Маючи фінансові заощадження, які він накопичив за період свого життя, включаючи дивіденди, що отримані у 2014 році, дозволили йому здійснити сплату аліментів на загальну суму 338 200 грн. Відтак він сплачує аліменти у розмірі не менше 3 000 грн. Оскільки з часу укладення договору про сплату аліментів, у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище погіршилося є підстави для зменшення розміру аліментів.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не правильно встановлено обставини, на які він посилався. Суд дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги обґрунтовані необхідністю утримання дружини. Він вказував, що у нього на утриманні знаходиться не дружина, а непрацездатні батьки та двоє неповнолітніх дітей. Колишній чоловік дружини аліменти на сина не сплачує. Судом не вірно встановлено розмір його доходу, оскільки 9 000 грн це дохід за квартал, а в місяць він отримує 3 000 грн. Вважає помилковим висновки суду про те, що він не надав доказів на підтвердження обставин, яким обґрунтовано зміни матеріального та сімейного стану. Починаючи з 2018 року його доходи значно зменшилися та складають лише розмір мінімальної заробітної плати, що свідчить про незадовільне матеріальне становище. Зміна сімейного стану та наявність дітей від нового шлюбу також впливають на зміну матеріального стану, оскільки збільшується обсяг витрат, а його доходів не вистачає на сплату аліментів у розмірі, визначеному в договорі. Судом не досліджувалися письмові докази, які підтверджують зменшення його доходу до рівня мінімальної заробітної плати. Вважає помилковим посилання суду на правову позицію Верховного суду у справі № 539/3532/18, яка викладена у постанові від 24.02.2020, оскільки у даній справі інші фактичні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.11.2007 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2015 шлюб між сторонами розірвано.

15.06.2015 між сторонами укладено договір про сплату аліментів, відповідно до якого батько зобов`язався сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 5 000 грн щомісячно, що еквівалентно 240 доларів США за офіційним курсом НБУ гривні до долара США. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок або у готівковій формі. Крім сплати аліментів батько зобов`язався брати участь у додаткових витратах на дитину.

25.12.2015 позивач уклав новий шлюб із ОСОБА_9 , від якого народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його теперішня дружина від попереднього шлюбу має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти знаходяться на його утриманні.

З другого кварталу 2015 року він отримує дохід (заробітну плату) за місцем роботи у ТОВ «Київ-Ріелт». За останні три місяці (з січень, та березень 2021 року) його заробітна плата складала 6 000 грн.

Крім того, на його утриманні перебувають батьки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є пенсіонерами та розмір їх пенсії є недостатнім для життя.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, оскільки позивач є платником аліментів, які за домовленістю сторін договору про сплату аліментів визначено у твердій грошовій сумі, а не у частці від його заробітку або доходу, він не наділений правом на зміну способу стягнення аліментів, та позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За матеріалами справи встановлено, що сторони вирішили питання щодо утримання доньки ОСОБА_4 у добровільному порядку шляхом укладення договору про сплату аліментів від 15.06.2015. Договором визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 5 000 грн щомісячно, що еквівалентно 240 доларів США, за офіційним курсом НБУ гривні до долара США.

Позивач просив фактично змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з твердої грошової суми, яка встановлена у договорі, на частку від його доходу.

Підставами для зміни розміру аліментів, визначених у договорі, позивачем зазначено: погіршення його матеріального стану та зміна сімейного стану, а саме зменшення його доходу та перебування на його утриманні непрацездатних батьків, малолітньої дитини від іншого шлюбу та неповнолітньої дитини дружини, на утримання якої батько дитини коштів не надає.

Разом з тим сам по собі факт народження у позивача доньки від іншого шлюбу не впливає на матеріальне становище останнього та на його можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, народженої у шлюбі з відповідачкою, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження ще однієї дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач має довести факт погіршення свого майнового стану у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для підтвердження зміни матеріального стану необхідним є доведення обставин про те, яким був матеріальний стан позивача на час укладення договору про сплату аліментів, та який його матеріальний стан на час звернення з позовом про зменшення розміру аліментів.

Позивач не надав доказів погіршення матеріального стану, оскільки з довідки про отримані позивачем доходи за період з лютого 2015 року по квітень 2020 року вбачається зростання доходу, а не його зменшення, а з січня 2021 року рівень доходу знизився несуттєво порівняно з доходом, який мав позивач на час укладення договору про сплату аліментів.

Крім того, позивач зазначає про те, що отримуючи дохід щомісячно лише у сумі 3 000 грн він сплачує щомісячно 3 000 грн аліментів на користь відповідачки, утримує доньку від іншого шлюбу, неповнолітнього сина дружини, батько якого не надає коштів на його утримання, утримує своїх батьків та теперішню дружину, яка отримує має мінімальний розмір доходу, а також сплачує комунальні платежі, щомісячний розмір яких сягає від 3 091,29 грн до 10 594,60 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Обставини, про які зазначає позивач вказують а те, що його витрати перевищують розмір його доходу, проте будь - яких доказів, які підтверджують джерело походження коштів для їх оплати не надано.

Оскільки позивач не надав доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, висновок суду про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів, визначених договором про сплату аліментів є правильним.

Суд оцінив надані сторонами докази у їх сукупності, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані позивачем докази щодо свого майнового стану є безпідставними.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обов`язок по утриманню сина теперішньої дружини позивача лежить на батьках цієї дитини, та у разі ненадання батьком дитини коштів на утримання, мати дитини має право вирішити питання про стягнення аліментів у примусовому порядку.

Наявність у позивача непрацездатних батьків також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на дитину.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплачені позивачем кошти відповідачкою використовуються на власні потреби не мають правового значення при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, оскільки питання цільового використання аліментів врегульовано ст. 186 СК України.

Відповідно до цієї норми контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Позивач не позбавлений права звернутися до органу опіки і піклування для перевірки використання сплачених аліментів за цільовим призначенням, та в подальшому в залежності від результатів перевірки ставити питання про зменшення розміру аліментів з підстав, визначених у ч. 2 ст. 186 СК України.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції законне і обґрунтоване і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду лище з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 28.04.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук