Справа № 462/9221/21 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/265/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта ОСОБА_1 , представника апелянта адвоката Крета О.І., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Маєвської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 17 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, третя особа - Гаражний кооператив «Білогорський» про витребування правовстановлюючих документів та внесення зміни керівника для здійснення трудових відносин,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просив:

- визнати перебування ОСОБА_2 на посаді Голови правління Гаражного кооперативу «Білогорський» незаконним; зобов`язати ОСОБА_2 ;

- передати ОСОБА_1 правовстановлюючі документи кооперативу, саме печатку та штамп кооперативу, правовстановлюючі та фінансово-господарські документи ГК «Білогорський» шляхом їх вилучення та передачі новообраному голові правління ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відділ реєстрації юридичних та фізичних осіб управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради здійснити зміну керівника ГК «Білогорський», шляхом реєстрації керівником ГК «Білогорський» голови ГК «Білогорський» Старости І.С.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, третя особа - Гаражний кооператив «Білогорський» про витребування правовстановлюючих документів та внесення зміни керівника для здійснення трудових відносин.

В січні 2022 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що заявлені ним позовні вимоги стосуються захисту порушеного права власності кооперативу, яке наразі, перебуває у володінні відповідача, і не пов`язані з його діяльністю і управлінням. Наголошує, що позивачем не оспорюються протокол загальних зборів членів ГК «Білогорський», чи рішення членів кооперативу, що пов`язано з його діяльністю. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що витребування майна з чужого володіння і усунення перешкод у здійсненні трудових відносин є компетенцією цивільного суду.

Наведене у сукупності, на думку апелянта, свідчить про помилковість висновків суду про відмову у відкритті провадження.

В березні 2022 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Такий обґрунтований тим, що оскільки ОСОБА_1 не перебуває в жодних трудових відносинах з кооперативом, не є зареєстрованим у Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради як голова правління, однак до суду звернувся як голова правління юридичної особи ГК « Білогорський» до ОСОБА_2 , Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб управління державної реєстрації Департаменті ЛМР, ГК «Білогорський» із заявленими вимогами, суд оцінивши матеріали в сукупності прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, вказуючи в мотивувальній частині ухвали, що даний спір виник між учасниками юридичної особи (членами кооперативу) і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, такий спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог і підстав позову, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спір виник між учасниками юридичної особи (членами кооперативу) і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, тобто із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду, згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини першої статті 20 цього кодексу).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі

Згідно зі статтями 85, 86 ЦК України, статей 6 та 19-1 Закону «Про кооперацію» ГК «Білогорський» належить до непідприємницьких товариств.

28 березня 2014 року набрав чинності Закон України від 10 жовтня 2013 року № 642-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Згідно з підпунктом 1 пункту 3 цього Закону пункт 4 частини першої статті 12 ГПК України викладено у новій редакції, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів (близьку за змістом норму містить пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду).

Згідно з частиною першою статті 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом.

Відповідно до статті 1 Закону кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Згідно зі статтею 6 Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону основними правами члена кооперативу є участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані зі створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 748/485/18.

Гаражний кооператив «Білогорський» є добровільним об`єднанням його членів для обслуговування та функціонування гаражів-стоянок автомобілів та мотоциклів, заснований 15 березня 1968 року та є правонаступником гаражно - будівельного кооперативу «Білогорський».

Позовні вимоги пред`явлені позивачем ОСОБА_1 від свого імені, як члена кооперативу та, на його думку, посадової особи Гаражного кооперативу «Білогорський», до відповідача ОСОБА_2 , який також є членом кооперативу і колишнім, на думку позивача, керівником кооперативу, та юридичної особи Відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Предметом спору є зобов`язання відповідача повернути печатку та штамп кооперативу, фінансові та правовстановлюючі документи, і внесення зміни керівника для здійснення трудових відносин, тобто спір між сторонами пов`язаний із здійсненням керівництва Гаражним кооперативом «Білогорський», та можливістю останнім здійснювати свою статутну діяльність, відтак такий стосується діяльності та управління таким кооперативом, отже є корпоративним.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанова Великої Палати Верховного Суду від: 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293 гс 18), 18 березня 2020 року у справі № 466/6221/16-а (провадження № 11-801 апп 19), 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106 апп 19), 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59 гс 20), 11 травня 2021 року у справі № 759/9008/19 (провадження № 14-35цс21) та постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 501/2401/19 (провадження № 61-3798св21) та у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 61-12914св21.

З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що враховуючи предмет спору та характер спірних правових відносин, заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки місцевому загальному суду не підвідомчі, так як відносяться до юрисдикції господарських судів, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі відмовив обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції у цій частині порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Проте, за вимогами частини п`ятої статті 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції вимог цієї норми не дотримався.

Відтак, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. Оскаржувану ухвалу суду слід змінити, доповнивши її резолютивну частину абзацом другим такого змісту: «Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Львівської області, за правилами господарського судочинства, в порядку передбаченому ГПК України».

В решті ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року змінити, доповнивши резолютивну частину ухвалу новим абзацом другим такого змісту: «Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Львівської області, за правилами господарського судочинства, в порядку передбаченому ГПК України».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 квітня 2022 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич