Справа №303/423/22 4-с/303/3/22
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2022 року м.Мукачево Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі : головуючого судді Монич В.О. при секретарі Годьмаш О.В. Справа №303/423/22 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович, акціонерне товариство «Таскомбанк» на дії державного виконавця,- в с т а н о в и в :
19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду зі скаргою про визнання неправомірною постанови приватного виконавця від 16.12.2021 року у виконавчому провадженні № 61628245 про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Зодчий і К», якому доручено здійснити експертну оцінку домоволодіння в АДРЕСА_1 та зобов`язання усунути порушення шляхом призначення іншого суб`єкта оціночної діяльності.
Вимоги заявлені в скарзі мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. перебуває виконавче провадження № ВП 61628245 з примусового виконання виконавчого листа № 303/7975/14-ц виданого Мукачівським міськрайонний судом щодо стягнення заборгованості та судових витрат. 24.12.2021 року боржником отримано постанову приватного виконавця від 16.12.2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Зодчий і К», якому доручено здійснити експертну оцінку домоволодіння в АДРЕСА_1 . Боржник не згідний з вказаною постановою, оскільки у нього є сумніви у неупередженості призначеного суб`єкта оціночної діяльності, так-як останній зареєстрований за одною адресою з приватним виконавцем. Крім того, в ТОВ «Зодчий і К» відсутній кінцевий беніфіціарний власник то таке підприємство підпадає під обмежувальні заходи визначені ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації «відмиванню» доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Скаржник у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомлено.
Представник заінтересованої особи стягуюча АТ «ТАСКОМБАНК» та приватний виконавець Ярошевський Д.А. у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином.
23.03.2022 року приватним виконавцем Ярошевським Д.А. подано письмові пояснення в яких просив у задоволенні скарги відмовити. З доводами скарги не згідний, вважає їх такими, що не відповідають дійсності.так, на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 61632361 з примусового виконання виконавчого листа № 303/7975/14-ц виданого Мукачівським міськрайонний судом 06.04.2016 року. В процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа було винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 16.11.2021 року, згідно якої описано та накладено арешт на житловий будинок в АДРЕСА_1 . Однак, станом на 16.12.2021 року сторони виконавчого провадження не повідомили виконавця про досягнення згоди щодо вартості майна, а тому у відповідності до ст..ст.20, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» 16.12.2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності. В скарзі жодним чином не наведено доказів про те, що ТОВ «Зодчий і К» (який має сертифікат виданий 06.08.2021 року № 596/21, строком дії до 06.08.2024 року) позбавлений права надавати послуги з оцінки нерухомого майна, чи про те, що діяльність юридичної особи припинена. Крім того, не наведено жодного обґрунтування, що оскаржуваною постановою порушено права, чи законні інтереси боржника, або що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст..ст.20, 57 ЗУ «Про виконавче провадження».
На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду подано матеріали виконавчого провадження № 52595445.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як встановлено в судовому засіданні, Мукачівським міськрайонним судом 25.09.2012 року видано виконавчий лист № 303/7975/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в розмірі 12 305,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 193 941,75 гривень, 1939,42 гривень судового збору та 121,80 гривень судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Як вбачається з поданих державним виконавцем матеріалів, 23.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Ярошевським Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61628245 з примусового виконання виконавчого листа № 303/7975/14-ц.
16.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Ярошевським Д.А. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої описано та накладено арешт на житловий будинок в АДРЕСА_1 .
16.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Ярошевським Д.А. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Зодчий і К» у відповідності до ст.ст.20, 57 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з ненадходженням повідомлень від сторін виконавчого провадження про досягнення згоди щодо вартості майна.
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.
Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.
Відповідно до частин першої - другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
При цьому, предметом скарги буде визнання недійсною оцінки нерухомого майна, яке належить особі на праві власності, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №821/197/18.
Учасник виконавчого провадження має право оскаржити оцінку майна та недопустимість під час оцінки майна у виконавчому провадженні для подальшої передачі на примусову реалізацію на торгах застосовувати ліквідаційну оцінку цього майна, яка не є тотожною з ринковою.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №914/881/17 та в постанові Верховного Суду від 15.02.2019 року у справі №914/85/18.
Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Таким чином, проаналізувавши наведені законодавчі норми, а також надані суду докази, суд дійшов висновку, що жодних норм закону приватним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не було порушено.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258-260, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд - у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович, акціонерне товариство «Таскомбанк» на дії державного виконавця відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Скаржник : ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 ;
Головуючий В.О.Монич