Провадження № 2-р/537/2/22
Справа № 537/3647/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2022 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської А.Г.,

державного виконавця Тилик О.А.,

представника позивача , адвоката Артюх А.П.,

представника відповідача Логашкіна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області подання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про роз`яснення рішення суду Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2021 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Крюківський вагонобудівний завод про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в частині виплати заробітної плати за один місяць,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тилик Оксана Анатоліївна, 16 грудня 2021 року звернулася до суду з поданням про роз`яснення рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2021 по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Крюківський вагонобудівний завод про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в частині виплати заробітної плати за один місяць. Посилаючись на те, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 537/3647/20, виданого 11.11.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ПАТ Крюківський вагонобудівний завод на користь ОСОБА_1 заробітну плату за один місяць. Зазначала, що в резолютивній частині рішення вказано, що ПАТ Крюківський вагонобудівний завод зобов`язаний виплатити заробітну плату за один місяць ОСОБА_1 , однак не вказано розмір заробітної плати, яку необхідно стягнути.

В судовому засідання державний виконавець Тилик О.А., просила задовольнити подання та роз`яснити виконавчий документ щодо суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні 02.05.2022 року представник стягувача адвокат Артюх А.П. заперечила проти відкладення розгляду справи. Повідомила про обізнаність боржника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про час та місце судового розгляду, наполягаючи на розгляді справи. Вважає, що оскільки відповідач, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, а перебування представника боржника у відпустці не перешкоджало йому забезпечити участь представника в судове засідання, тому клопотання про відкладення розгляду справи спрямоване на його затягування та є необґрунтованим.

Представник боржника в судове засідання 02.05.2022р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Надав суду клопотання про перенос судового засідання, у зв`язку з перебуванням представника відповідача з 02.05.2022 у відпустці.

У відповідності до ч.3 ст. 271 ЦПК України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

При цьому суд розцінює поведінку представника відповідач як таку, що спрямована на затягування розгляду справи, оскільки відповідно до розписки про явку у судове засідання 27 квітня 2022 ОСОБА_2 був заздалегідь належним чином повідомлений.

Необґрунтоване затягування розгляду справи (подання про роз`яснення рішення суду надійшло 16.12.2021) суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, в зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань.

Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (ч. 3 ст. 58 ЦПК України) Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні іншого його представника. Отже, процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватися як у порядку самопредставництва, так й іншими особами як представниками юридичної особи за довіреністю. Реалізація права на участь в судовому засіданні є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

Крім того, обставини викладені в клопотанні не є підставою для відкладення розгляду справи.

Згідно статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З огляду на викладені норми закону, враховуючи, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності боржника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», який диспозитивно розпоряджаючись своїми процесуальними правами, не навів об`єктивних причин неможливості забезпечити явку свого представника в судове засідання, тому розгляд справи за відсутності боржника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» не призвиде до порушення його права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.

Суд проаналізувавши зміст поданої заяви, заслухавши думку державного виконавця, стягувача, представника боржника вважає, що заява про роз`яснення виконавчого документа підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Зі змісту ст.271 ЦПК України вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання. Таким чином, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

Згідно пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказує на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2021 по справі № 537/3647/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 24 вересня 2020 року за № 32-с про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на директора виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 24 вересня 2020 року за № 33-с про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на директора виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 24 вересня 2020 року за № 34-с, яким директора виробництва ОСОБА_1 за систематичне невиконання вимог трудового договору і правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» звільнено з 25.09.2020р. відповідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано наказ голови правління - директора ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Крамаренка М.В. від 25 вересня 2020 року за № 554- ос про звільнення ОСОБА_1 з посади директора виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» за статтею 40 п.3 ч. 1 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора виробництва ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» з 25.09.2020року. Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.09.2020р. по 08.11.2021р. включно в сумі 542 420 грн. 64 коп. з наступним вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_1 витрати в сумі 12 500 грн. за послуги адвоката. Стягнуто з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.03.2022 зазначене рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 11.11.2021 видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий документ ОСОБА_1 пред`явив до виконання про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2021 ВП № 67526762.

Водночас, ухвалюючи рішення в частині його негайного виконання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, суд не конкретизував такої суми, що і стало причиною звернення державного виконавця до суду із заявою про роз`яснення виконання виконавчого листа.

За змістом ч. 2 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Згідно з п .1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць

Особливість негайного виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивості виконання не з моменту набрання ним законної сили, а негайно, після його оголошення в судовому засіданні.

Отже, після оголошення рішення в судовому засіданні в резолютивній частини якого міститься вказівка про його негайне виконання, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, суд зобов`язаний видати виконавчий лист, який є виконавчим документом та з яким заявник може звернутись до органів державної виконавчої служби з метою відкриття виконавчого провадження.

На виконання вищевказаних положень ЦПК України, судом в своєму рішенні від 08.11.2021 та виданому на його виконання виконавчому листі було зазначено про необхідність його негайного виконання в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, однак не конкретизовано таку суму.

При визначенні суми середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, суд керувався розрахунком наданим ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».

На підставі вказаного розрахунку, було визначено середньогодинну заробітну плату ОСОБА_1 , яка становить 243,02 грн.

Відтак, оскільки сума платежу визначається за один місяць, то суд бере за основу період з 26.09.2020 по 26.10.2020, який включає 20 робочих днів, а тому розмір платежу за один місяць слід розрахувати наступним шляхом (243,02грн. середньогодинна заробітна плата х 8 годинний робочий час = 1944,16 грн. та х 20 днів).

Отож, сума платежу, яка підлягає до стягнення негайно становить 38 883,20 грн.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; апраці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №359/10023/16-ц.

Тобто, суд під час вирішення питання про призначення суми середнього заробітку за період вимушеного прогулу вказує суму без відрахування з неї податків і зборів. При цьому в резолютивній частині рішення обов`язково має бути зазначено, що суму визначено без урахування податків і зборів та обов`язкових платежів. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що для запобігання невиконання чи неправильного виконання рішення у справі № 537/3647/20 від 08.11.2021, необхідно роз`яснити зміст виконавчого документа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 261, 271, 352354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служи у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про роз`яснення рішення суду задовольнити.

Роз`яснити, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2021 по цивільній справі ОСОБА_1 до ПАТ Крюківський вагонобудівний завод про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць в розмірі 38 883,20 грн, без урахування податків і зборів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.