Справа №701/86/22
Номер провадження2/701/112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставу своїх вимог спирається на те, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.02.2022 № 297401606. Постійне місце проживання позивача зареєстровано у вказаному житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується даними будинкової книги та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Маньківської селищної ради 08.02.2022 за № 559/05-15. При цьому, назва АДРЕСА_1 , вказана у титульній сторінці будинкової книги, перейменована на АДРЕСА_1 згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково». Разом з тим, крім позивача, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано також місце проживання відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач зареєстрований в даному житловому будинку з 06.11.1998 року, що підтверджується даними будинкової книги та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Маньківської селищної ради 08.02.2022 за № 559/05-15. Разом з тим будинок не є власністю відповідача, фактично він не проживає в житловому приміщенні тривалий час, з вересня 2002 року. Викладене підтверджується Актом обстеження за місцем проживання, складеним 09.02.2022 за участю депутата Маньківської селищної ради Безверхого Ю.М., власника будинку ОСОБА_1 , в присутності сусідів, жителів смт. Маньківка Уманського району Черкаської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Як вбачається з результатів обстеження, відповідач не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 з вересня 2002 року. Відповідач відсутній у житловому приміщенні будинку, який є власністю позивача, не проживає в ньому, участі в утриманні будинку ніякої взагалі не приймає, зніматись із реєстрації самостійно не бажає, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.02.2022 № 297401606 (а.с. 9). Постійне місце проживання позивача зареєстровано у вказаному житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується даними будинкової книги та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Маньківської селищної ради 08.02.2022 за № 559/05-15 (а.с. 9, 10-14). При цьому, назва АДРЕСА_1 , вказана у титульній сторінці будинкової книги, перейменована на АДРЕСА_1 згідно розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково» (а.с. 15). Разом з тим, крім позивача, у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано також місце проживання Відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач зареєстрований в даному житловому будинку з 06.11.1998 року, що підтверджується даними будинкової книги та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Маньківської селищної ради 08.02.2022 за № 559/05-15. Разом з тим будинок не є власністю відповідача, фактично він не проживає в житловому приміщенні тривалий час, з вересня 2002 року. Викладене підтверджується Актом обстеження за місцем проживання, складеним 09.02.2022 за участю депутата Маньківської селищної ради Безверхого Ю.М., власника будинку ОСОБА_1 , в присутності сусідів, жителів смт. Маньківка Уманського району Черкаської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 16). Як вбачається з результатів обстеження, відповідач не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 з вересня 2002 року. Відповідач відсутній у житловому приміщенні будинку, який є власністю позивача, не проживає в ньому, участі в утриманні будинку ніякої взагалі не приймає, зніматись із реєстрації самостійно не бажає. Такий стан невизначеності змушує позивача звертатись за захистом до суду, оскільки наявність зареєстрованого в будинку місця проживання відповідача, який відсутній в ньому, створює постійні незручності та перешкоди в процесі права володіння та користування власністю та житлом, зумовлює постійні переживання, зумовлює нести самостійно витрати на утримання будинку, перешкоджає оформленню житлової субсидії.

У відповідності до ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому, ч. 2 ст. 405 ЦК України, передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ніяких інших домовленостей між позивачем та відповідачем щодо його проживання немає. Крім того, без заяви та особистої присутності самого відповідача зняття з реєстрації неможливе. Відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, будь-яких договірних зобов`язань між сторонами стосовно його права на проживання в будинку немає. Згідно із ст.ст. 317, 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р., «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначений Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, в т.ч. правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносини, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі вимагати позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За таких обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив зв`язок з житлом, так як в спірному житловому будинку не проживає більше 10 років, що являється підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням права користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Наказом МВС України №1077 від 22 листопада 2012 року та Наказом ДМС № 1204 від 1 жовтня 2015 року «Про порядок реєстрації місця проживання фізичних осіб в Україні", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю, а саме: будинком АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого АДРЕСА_1 ), права користування будинком АДРЕСА_1 з визнанням його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко