Справа № 720/2142/21
Провадження № 2/720/234/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_1 , державного підприємства «СЕТАМ» та третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації арештованого майна та про відновлення становища, яке існувало до проведення електронних прилюдних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів Новоселицького ВДВС, ОСОБА_1 , державного підприємства «СЕТАМ» та третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації арештованого майна та про відновлення становища, яке існувало до проведення електронних прилюдних торгів, посилаючись на те, що він є власником нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 . На виконанні в Новоселицькому ВДВС знаходиться виконавче провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року відповідно до виконавчого документа, виданого Новоселицьким районним судом 10 грудня 2020 року за № 720/166/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 115016 гривень 80 копійок та витрат на правничу допомогу в сумі 3021 гривні 08 копійок. 20 жовтня 2021 року йому стало відомо від державного виконавця про те, що його майно - нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 було продано на електронних торгах, які відбулися 27 вересня 2021 року, про час і місце проведення яких йому не було відомо оскільки його не повідомляли. В той же час, кошти в сумі 78591 гривень 67 копійок були перераховані ОСОБА_3 на рахунок Новоселицької ВДВС, що підтверджується квитанціями від 22 вересня 2021 року, 23 вересня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 27 вересня 2021 року. Розписками від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року ОСОБА_3 передав стягувачу ОСОБА_4 кошти в сумі 55000 гривень. Оригінали вказаних розписок були передані особисто його батьком ОСОБА_5 в руки державному виконавцю ОСОБА_2 .. Фактично станом на 25 вересня 2021 року ОСОБА_4 були передані кошти в сумі 118037 гривень, решта 15554 гривень 67 копійок залишилися на рахунках Новоселицької ВДВС для покриття своїх витрат, тобто у державного виконавця були всі підстави для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду відповідно до виконавчого документа. Одночасно, при реалізації його майна на електронних торгах були допущені ще ряд порушень, які свідчать про їх недійсність. Так, в порушення вимог п. 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 09 вересня 2016 року № 2831/5 у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна відсутня інформація про форму реалізації та відомості про майно; замість електронного аукціону були проведені електронні торги; окрім переможця торгів інші учасники були фіктивними; в акті про проведені торги не зазначено місце їх проведення та місце проживання переможця. Враховуючи, що дані порушення вплинули на результат електронних торгів, просив визнати недійсними електронні торги щодо реалізації арештованого майна нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 та повернути сторін до стану, який існував до проведення електронних прилюдних торгів.

Відповідачі подали до суду відзиви на позов, в яких зазначили на правомірність проведення електронних торгів щодо реалізації арештованого майна нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим просили відмовити у позові за безпідставністю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та представника відповідача Новоселицького ВДВС заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача державного підприємства «СЕТАМ» звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій просив відмовити в позові.

Третя особа ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин.

Суд, з`ясувавши правові позиції сторін та обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 27 вересня 2021 року на виконанні у державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудченко Л.О. знаходилися виконавчі провадження: ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року, ВП № 65744939 від 09 червня 2021 року, ВП № 66261060 від 23 липня 2021 року, ВП № 66155915 від 21 липня 2021 року, які постановою державного виконавця від 29 липня 2021 року були об`єднані у зведене виконавче провадження № 66318670.

Виконавче провадження № 64853144, яке входило до складу зведеного виконавчого провадження, було відкрито 17 березня 2021 року відповідно до виконавчого листа, виданого Новоселицьким районним судом 10 лютого 2021 року за № 720/166/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 115016 гривень 80 копійок та витрат на правничу допомогу в сумі 3021 гривні 08 копійок.

В межах вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 17 червня 2021 року було арештовано майно боржника ОСОБА_3 , а саме нежитлове приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 01 липня 2021 року для участі у виконавчому провадженні було призначено суб`єкта оціночної діяльності СОД ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП», відповідно до звіту якого від 02 липня 2021 року вказане нерухоме майно було оцінено в 45372 гривень.

Вказаний звіт виконавцем отримано 30 липня 2021 року.

В порядку визначеному ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомив боржника ОСОБА_3 про результати оцінки майна 30 липня 2021 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після дня отримання звіту про оцінку, що підтверджується супровідним листом та поштовим повідомленням про його отримання.

10 серпня 2021 року Новоселицьким ВДВС на адресу ДП «Сетам» було подано заявку на реалізацію арештованого майна ВП № 64853144, а саме нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 .

Державним підприємством СЕТАМ 27 вересня 2021 року було проведено електронні торги з реалізації вказаного арештованого майна за лотом № 490574 та визначено переможця учасника № 3 ОСОБА_1 , який запропонував за лот найвищу ціну 45 372 гривень, про що було складено протокол № 554932.

05 жовтня 2021 року Новоселицьким ВДВС було складено акт про проведення електронних торгів щодо реалізації вказаного нерухомого майна.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Умови та порядок примусового виконання рішень судів на час виникнення спірних правовідносин визначалися Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядком, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження № 14-356цс18), та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому було відомо про початок процедури реалізації майна нежитлового приміщення, однак його не було повідомлено про час проведення електронних торгів.

Підготовка до проведення електронних аукціонів регламентується розділом ІІІ Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, відповідно до п. 3 якого організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону (інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна, який становить:

- для аукціонів за фіксованою ціною - 5 календарних днів;

- для електронних аукціонів:

- для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн. - 10 календарних днів;

- для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1000000,00 грн. - 20 календарних днів;

- для лотів зі стартовою ціною від 1000000,01 грн. - 30 календарних днів.

Дата початку проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

В постанові від 10 липня 2019 року (справа № 462/2232/16, провадження № 61-21671св18) Верховний Суд прийшов до висновку, що само по собі неналежне повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не є підставою для визнання таких торгів недійсними.

Крім цього, у матеріалах справи наявні докази повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника та провадження експертної оцінки майна.

Тому, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний з тим, що зазначене майно арештовано державним виконавцем, здійснено експертну оцінку цього майна та воно є предметом продажу на електронних торгах.

Також, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що фактично станом на 27 вересня 2021 року ОСОБА_4 були передані кошти в сумі 118037 гривень, решта 15554 гривень 67 копійок залишилися на рахунках Новоселицької ВДВС, у зв`язку із чим станом на час проведення електронних торгів заборгованості перед ОСОБА_4 у позивача не було, а тому державний виконавець мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зупинити проведення електронних торгів.

Однак, вказані твердження позивача, які викладені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Так, за змістом ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідки закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 40 Закону, відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Позивач ОСОБА_3 як на підставу закінчення станом на 27 вересня 2021 року виконавчого провадження ВП № 64853144 від 17 березня 2021 року посилається на те, що згідно квитанцій від 22 вересня 2021 року, 23 вересня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 27 вересня 2021 року ОСОБА_3 було перераховано на рахунок Новоселицької ВДВС кошти в сумі 78591 гривень 67 копійок та розписками від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року стягувачу ОСОБА_4 було передано кошти в сумі 55000 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно частини восьмої вказаної статті Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Позивач ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів про те, що розписки від 19 серпня 2021року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 коштів на загальну суму 55000 гривень були невідкладно надані державному виконавцю, в той час коли в матеріалах виконавчого провадження наявна тільки одна письмова розписка про отримання ОСОБА_4 від боржника ОСОБА_3 коштів в сумі 55000 гривень від 05 жовтня 2021 року, тобто після проведених оспорених торгів.

Таким чином, твердження позивача про те, що він своєчасно надав державному виконавцю вказані письмові розписки суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім цього, у наданих суду письмових розписках ОСОБА_4 від 19 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року та 17 вересня 2021 року не зазначено, що грошові кошти передавалися їй ОСОБА_3 саме за виконавчим листом № 720/1666/20, виданого Новоселицьким районним судом 10 лютого 2021 року, який знаходився на виконанні в Новоселицькому ВДВС.

Слід також зазначити, що останній перерахунок коштів в сумі 3591 гривні 67 копійок на рахунок Новоселицького ВДВС ОСОБА_3 здійснено 27 вересня 2021 року о 10 годині 23 хвилин, тобто після початку електронних торгів.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази із урахування того, що за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняв виконавчі дії щодо виконання усіх рішень, у зв`язку із чим отримані кошти на рахунок ВДВС від боржника ОСОБА_3 були розподілені на всі наявні на виконанні рішення, та станом на 27 вересня 2021 року виконавцю не було надано належних доказів про самостійне виконання рішення боржником ОСОБА_3 перед стягувачем ОСОБА_4 , то суд погоджується із доводами державного виконавця про те, що у нього не було правових підстав для закінчення станом на 27 вересня 2021 року виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року згідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зупинення електронних торгів, оскільки рішення суду не було виконано в повному обсязі.

Слід зазначити, що ухвалою Новоселицького районного суду від 05 січня 2022 року, яка набрала законної сили, з вищенаведених підстав було відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Новоселицького ВДВС Рудченко Л.О. щодо не завершення 25 вересня 2021 року виконавчого провадження № 64853144 від 17 березня 2021 року.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 державне підприємство СЕТАМ уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 розділу 2 Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Заявка Новоселицького ВДВС від 10 серпня 2021 року на адресу ДП «Сетам» на реалізацію арештованого майна ВП № 64853144, а саме нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 , містила визначені пунктом 2 розділу II Порядку дані, а саме назву та реквізити виконаного документу, орган що його видав; найменування сторін; вид майна; відомості про предмет іпотеки; найменування та місцезнаходження майна; відомості про зберігача; відомості про обтяження; вартість майна; банківські реквізити для перерахування коштів та електронна адреса ДВС.

Тому, твердження позивача, що у вказаній заявці відсутні відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики та опис, є безпідставним.

Щодо форми реалізації арештованого майна, то згідно пункту 1 розділу VI Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна шляхом проведення аукціону за фіксованою ціною застосовується до майна, визначеного в абзаці другому частини першої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Спірне майно - нежитлове приміщення, загальною площею 29,30 кв.м., яка розташовано по АДРЕСА_1 за правилами ЦК України є нерухомим майном, яке не може бути реалізоване за фіксованою ціною, тому підлягало реалізації на електронних торгах.

Щодо посилання позивача на те, що ДП «Сетам» провело не передбачені чинним законодавством електроні торги замість електронного аукціону, суд виходить з того, що відповідно до п. 2 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, діючого станом на 10 серпня 2021 року, тобто на час подачі заявки на реалізацію арештованого майна у ВП № 64853144, реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

Наказом Міністерства юстиції України № 3341/5 від 21 вересня 2021 року, який набрав чинності 05 жовтня 2021 року, були внесені до п. 2 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, відповідно до якого реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або аукціонів за фіксованою ціною.

Таким чином, на час проведення оспорених торгів зміни до п. 2 розділу І Порядку реалізації арештованого майна щодо перейменування електронних торгів на електронний аукціон не набрали законної сили, тому не могли бути застосовані.

Крім цього, відповідно до п. 2 наказу Міністерства юстиції України № 3341/5 від 21 вересня 2021 року, лоти, внесені до електронної торгової системи до набрання чинності цим наказом, продовжують реалізовуватись в порядку, який діяв до моменту набрання чинності цим наказом.

Щодо фіктивності електронних торгів, то Порядком реалізації арештованого майна передбачена можливість реалізації лоту за стартовою ціною за участі одного учасника торгів.

Так, згідно пункту 4 розділу V вказаного Порядку переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною.

Отже, порушення Порядку та прав позивача не відбулось, а доказів його фіктивності суду не надано.

Щодо порушення Порядку при складанні акту про проведені електронні торги, то відповідно до п. 5 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, в акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна.

Акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04 жовтня 2021 року, затверджений начальником Новоселицького ВДВС містить достатньо даних визначених пунктом 5 розділу Х Порядку, а тому твердження позивача про незаконність складання даного акту є безпідставним.

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд не вбачає підстав для визнання електронних торгів недійсними, оскільки позивачем не доведено порушення норм Порядку реалізації арештованого майна під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивача у результаті проведення електронних торгів, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 15, 202, 203, 204, 216, 638, 656 ЦК України, ст.ст. 1, 18, 19, 26, 30, 39, 61 Закону України "Про виконавче провадження", Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_1 , державного підприємства «СЕТАМ» та третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації арештованого майна нежитлового приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 , та про відновлення становища, яке існувало до проведення електронних прилюдних торгів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.