Справа № 454/4280/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сокальської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_3 про визнання рішення органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру недійсним-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася у суд із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Сокальської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_3 про визнання рішення органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Так, як ОСОБА_2 знаходився на час смерті батька в США, штат Іллінойс 05.09.2020 р. він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Пі час оформлення спадщини нотаріус встановив, що батьку позивача не належить квартира на праві власності в які віни проживав разом із сімєю все життя. Дана квартира була надана згідно ордеру у 1973 році сімї ОСОБА_5 . У вказаній вище квартирі були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1938р.н., ОСОБА_6 , 1972р.н., ОСОБА_1 , 1995р.н., ОСОБА_4 , 1967 р.н.. Позивач дізнався із відповіді на адвокатський запит, згідно розпорядження голови Сокальської міської ради народних депутатів від 26.09.1996. №76 ОСОБА_2 було одноособово приватизовано квартиру, про що було видано свідоцтво на право власності на квартиру 01.10.1996р. Про те, станом на момент приватизації зазначеної квартири, у квартирі було зареєстровано ще 4-о осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та неповнолітній на той час ОСОБА_2 . З невідомих для Позивача причин у число осіб, які приватизували квартиру ні він, ні його батько, ні його мама не були включені. Тому вважає, що ОСОБА_2 було порушено право на приватизацію житла. Оскільки повноліття ОСОБА_2 досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 , а про порушене право він фактично дізнався лише в 2020 році, тому він змушений звертатись до суду тільки в даний час. Просить суд Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сокальської міської ради народних депутатів № 76 від 26. 09. 1996 р. «Про передачу квартир/будинків/ державного житлового фонду в особисту власність громадянам м. Сокаль» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , та визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на квартиру від 01.10.1996 року, що видане приватизаційним органом Сокальської міської ради, згідно якого право власності на квартиру по АДРЕСА_1 було оформлено на ОСОБА_2 та скасувати реєстрацію права власності, а також стягнути із відповідачів судові витрати по справі.

Представник Відповідача ОСОБА_2 адвокат Радик Б.А. подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення. Зазначив, що позивача та інших зареєстрованих членів сім`ї не було включено у приватизацію квартири, так як вони не звернулись із заявою в орган приватизації, зокрема до Сокальської міської ради. Крім цього, подав суду заяву в якій просив застосувати до даних правовідносин позовну давність.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування навів доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Додатково подав пояснення щодо непропущення строків та повідомив, що доводи представника відповідача щодо застосування позовної давності на увагу не заслуговують, оскільки про порушення своїх прав позивачці стало відомо лише після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли звернувся у нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини після його смерті.

Представник відповідача Сокальської міської ради в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Представник відповідача Відповідача ОСОБА_2 адвокат Радик Б.А.в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила щодо їх задоволення, в обґрунтування заперечень навів доводи, аналогічні викладеним у відзив.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Дослідженою копією свідоцтва на право власності на квартиру, що видане 1.10.1996 року приватизаційним органом Сокальської міської ради, встанволено, що право власності на квартиру по АДРЕСА_1 було оформлено на ОСОБА_2 .

Відповідно до копії розпорядження №76 від 26.09.1996 року голови Сокальської міської ради «Про передачу квартир/будинків/ державного житлового фонду в особисту власність громадянам м. Сокаль передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ,

Дослідженою копією заяви ОСОБА_2 від 21.08.1996 р. на ім`я керівника органу приватизації Сокальського міськвиконкому встановлено, що такою вона просила оформити передачу у власність квартиру. До заяви долучила довідку про склад сім`ї.

Згідно довідки про склад сімї у квартирі по АДРЕСА_1 станом на 21.08.1996 року проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 , 1938р.н., ОСОБА_6 , 1972р.н., ОСОБА_1 , 1995р.н. ОСОБА_4 , 1967 р.н..

Дослідженою копією будинкової книги на квартиру по АДРЕСА_1 , зокрема встановлено, що в квартирі проживають та зареєстровані ОСОБА_2 , з 15.06.1973 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , 1995 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до положення частини 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII (в редакції від 19.06.1992 року) (далі Закон № 2482-XII від 19.06.1992 року) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч.1 ст. 2 ст. 3 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року до об`єктів приватизації (далі - квартири (будинки) належать: квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму; незаселені квартири, частини будинків, одноквартирні будинки після закінчення їх будівництва, реконструкції, ремонту та поточного звільнення. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир(будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 5 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло на момент введення в дію цього Закону.

Також, згідно з положенням ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Як вбачається з абз. 2 п. 3.3 рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_14 щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду (справа про безоплатну приватизацію житла № 1-38/2010 від 10 червня 2010 року), приватизація державного житлового фонду не є обов`язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач ОСОБА_2 з часу народження ІНФОРМАЦІЯ_6 та по даний час прописаний та проживає в квартирі по АДРЕСА_1 .

Відтак, встановлено, що на час приватизації квартири, а саме 29.06.1995 року позивач був у ній прописаний та проживав та як малолітня особа згідно ст. 17 ЦК УРСР та ст. 64 ЖК України мав право на проживання, оскільки там же проживали його батьки.

Відповідно, приватизацію спірного житла проведено незаконно без врахування інтересів на той час малолітнього позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення приватизаційного органу та свідоцтва про право власності на квартиру підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відносно поданої представником відповідачки заяви , щодо звернення позивачем до суду із даним позовом із пропуском позовної давності, судом встановлено наступне.

До даних правовідносин застосовується загальна позовна давність визначена ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України, у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що позивач після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 05.09.2020 року у нотаріальну контору з привиду прийняття спадщини. В ході витребування документів на квартиру по АДРЕСА_1 нотаріусом було встановлено, що квартира належить ОСОБА_2 на праві особистої власності. Тому, після звернення до адвоката та збору документів позивач 23.12.2020 року звернувся в суді із позовною заявою.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_6 з цього час він проживав та був зареєстрований в квартирі по АДРЕСА_1 . Повноліття позивач досягнув 17.03.2013 року, про те продовжував проживати в квартирі та бути зареєстрованим, а тому жодних прав його порушено не було. Тому суд вважає, що довідатись про порушення свого права на частку в приватизації квартири Позивач обєктивно міг лише під час оформлення спадкових прав після смерті батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В свою чергу, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сокальської міської ради народних депутатів № 76 від 26. 09. 1996 р. «Про передачу квартир/будинків/ державного житлового фонду в особисту власність громадянам м. Сокаль» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на квартиру від 01.10.1996 року, що видане приватизаційним органом Сокальської міської ради, згідно якого право власності на квартиру по АДРЕСА_1 було оформлено на ОСОБА_2 та скасувати реєстрацію права власності на кватиру по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 та Сокальської міської ради в рівних частках в користь ОСОБА_1 судовий збір .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук