Ухвала

22 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 148/1923/20

провадження № 61-3145ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Голівський Вадим Валерійович, на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2022 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Голівський В. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі № 148/1923/20.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов подано до суду у 2020 році.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (частина сьома статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

За таких обставин з урахуванням статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір судового збору за подану касаційну скаргу має становити по

1681,60 грн із кожного заявника (із розрахунку (840,80 грн х 2) х 200%), де 840,80 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання мотивоване запровадженням воєнного стану на території України, а також тим, що ОСОБА_1 постійно проживає за межами України (в Італії) та уповноважила здійснювати всі необхідні дії, в тому числі і оплату необхідних платежів ОСОБА_2 , яка в свою чергу позбавлена фінансової можливості оплатити судовий збір за себе та за ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня

2011 року в справі «Kreuz v. Poland» вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 частини 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

Однак жодних доказів на підтвердження обставин передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявниками не надано.

За таких обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Проживання ОСОБА_1 за межами України (в Італії) не перешкоджає сплаті судового збору, зокрема онлайн на веб-порталі Судової влади України (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/zbir_civ/).

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документів про сплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору за подання касаційної скарги в розмірі по 1 681,60 грн кожною.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору в справі № 148/1923/20.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Голівський Вадим Валерійович, на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі № 148/1923/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович