Справа № 215/6414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Таран О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

29.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням, яким просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , для вільного розпорядження своїм майном.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , яка була головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . Після її смерті договір найму було переоформлено на нього, та відповідно до Виписки з протоколу №1 від 11.01.2011, затвердженим рішенням виконкому районним у місті ради від 19.01.2011, він став головним квартиронаймачем, у якій також зареєстрований.

Згідно Виписки з протоколу №1 від 11.01.2011 зазначено, що договір найму на вказану квартиру, видано на сім`ю з 4-х чоловік, йому як головному квартиронаймачу, ОСОБА_5 його сестрі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 його племінницям.

Оскільки станом на 2011 рік відповідачі по справі були неповнолітніми, їх автоматично зареєстрували разом з матір`ю ОСОБА_5 , але у вказаній квартирі ніколи не проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_4 його сестра, ОСОБА_5 померла. На теперішній час місце їх проживання йому не відомо, особисті їх речі у квартирі відсутні.

Крім того, він зобов`язаний нести тягар утримання майна, з розрахунку, що в квартирі зареєстровані особи, які не проживають, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 34-37, 41-42, 43-44, а також за допомогою оголошень про виклик відповідачів, які було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, а.с. 45, 46, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавали.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 26.11.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.11.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 24.12.2021, у зв`язку з неявкою відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Ухвалою суду від 24.12.2022 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 23.03.2022, у зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких у суду відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

23.03.2022 справу знято з розгляду до 09-45 год. 27.04.2022, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 27.04.2022 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, на підставі Виписки з протоколу №1 від 11.01.2011, затвердженим рішенням виконкому районним у місті ради від 19.01.2011, право на заняття квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю головного квартиронаймача згідно ст. 106 ЖК України, переоформлено договір найму на ОСОБА_1 у складі сім`ї з чотирьох чоловік: ОСОБА_5 сестра, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 племінниці (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 07.09.2018 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1059 (а.с. 7).

Згідно довідки № 7 від 27.07.2021, відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8 зворот).

Згідно акту від 13.09.2021, який підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_3 , та завірений майстром дільниці №4 ТОВ «УЮТ-2011», відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не мешкали за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється, як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Відповідно до ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 65 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За правилами ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснено у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності міста, на підставі Виписки з протоколу №1 від 11.01.2011, затвердженим рішенням виконкому районним у місті ради від 19.01.2011, право на заняття квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю головного квартиронаймача згідно ст. 106 ЖК України, переоформлено договір найму на ОСОБА_1 у складі сім`ї з чотирьох чоловік: ОСОБА_5 сестра, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 племінниці (а.с. 8).

На даний час, у спірній квартирі зареєстровані відповідачі, а саме ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Таким чином, наявність реєстрації відповідачів у квартирі, що належить комунальній власності міста, та головним квартиронаймачем якої є позивач ОСОБА_1 створює перешкоди у користуванні майном, як це передбачено ч.1 ст. 319 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України.

Оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, не утримують квартиру та не сплачують за надані комунальні послуги, їх реєстрація перешкоджає позивачу користуватися майном, тому він, як головний квартиронаймач, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд вважає необхідним позов задовольнити, та усунути перешкоди в праві користування квартирою визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими,що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 454 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, ст.319 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 454 грн. судового збору, з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст заочного рішення складено та підписано 27 квітня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: