2/465/2425/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.

за участі секретаря судового засідання Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що він та його донька - ОСОБА_3 є співвласниками і зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , в квартирі також зареєстрований його син - ОСОБА_2 . Відповідач у вказаній квартирі фактично не проживає з 2004 року, квартплати не сплачує, ремонту не проводить, його речей в квартирі немає, співвласником квартири він не являється. Вказує, що він змушений сплачувати комунальні послуги, що нараховуються на відповідача, також має істотні труднощі з оформленням субсидії та інші незручності, пов`язані з реєстрацією в квартирі відповідача. Вважає, що відповідач є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просив такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву до суду про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії НВ №0642719 від 13.04.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Ткачк Г.І.; реєстраційними посвідченнями серії НОМЕР_1 від 27.04.1998 року, серії НОМЕР_2 від 27.04.1998 року, серії НОМЕР_3 від 27.04.1998 року; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.01.2018 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133784029 від 09.08.2018 року; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1403, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М.

Як вбачається з актів від 30.03.2012 року, 26.07.2012 року, 19.09.2012 року, затверджених директором ЛКП "Львівський ліхтар" Залужною Н. у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає.

Згідно актів від 05.01.2022 року та 07.02.2022 року, затверджених директором ЛКП "Львівський ліхтар" Бойко Станіслав Олегович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично не проживає за цією адресою з 2004 року.

Згідно з ч. 3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст.1,6,9,61 ЖК України, ст.29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З урахуванням викладеного а також зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад встановлені законодавством строки, не проживає понад встановлені строки в житловому приміщенні, в якому позивач є співвласником, судом не встановлено домовленості між відповідачем і власниками житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, в тому числі на оформлення житлової субсидії, для отримання якої необхідно подати до органів соціального захисту відомості про доходи усіх зареєстрованих в житлі мешканців, а також призводить до інших незручнотей, а тому, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору, відтак судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марків Ю.С.