Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2006/21 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 44 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю.

суддів Галацевич О.М.

Борисюка Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу № 296/2006/21

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішенням службових осіб органу державної влади

за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування з Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у Житомирській області моральної шкоди в розмірі 90800грн., завданої незаконними діями та рішенням службових осіб органу державної влади - Департаменту патрульної поліції. В обґрунтування позову зазначив, що постановою сержанта поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Філіпова В.В. від 11.06.2020 року на позивача накладено адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2670061, за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510грн. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 12.11.2020 у справі №295/8796/20 за його позовом дану постанову скасовано. Внаслідок неправомірних дій службових осіб Департаменту патрульної поліції, які полягали в застосуванні до нього фізичної сили, застосування до нього спеціальних засобів «кайданок», не роз`яснення йому прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, звинувачення в тому, що він є психічно нездоровою людиною та становить небезпеку, що відбувалося привселюдно, ненадіслання йому поштовим зв`язком копії постанови про адміністративне правопорушення, а також внаслідок винесення поліцейським протиправного рішення, скасованого в подальшому судом, йому було завдано фізичних і моральних страждань, принижено його честь, гідність та ділову репутація, порушився сон, виникло відчуття постійної тривоги, чим завдано моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з держави Україна на користь ОСОБА_1 2000грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення про відмову в позові за безпідставністю, в також по відмову у стягненні судових витрат. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що посадова особа органів внутрішніх справ при складанні постанови про адміністративне правопорушення діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про національну поліцію» та КУпАП. Вважає, що позивачем не доведена наявність моральної шкоди, не обґрунтований її розмір.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Поліцейським Управлінням патрульної поліції у м. Києві Філіповим В.В. 11.06.2020 було прийнято постанову серії ЕАМ № 2670061 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510грн.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 12.11.2020 року в справі № 295/8796/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову від 11.06.2020, провадження у справі закрито. Рішення суду набрало законної сили 24.11.2020.

Адміністративний суд встановив відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як передбачено ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діям органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч.ч.5,6 ст.4 Закону).

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, позивач зазнав моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу і визначив розмір такої школи, виходячи із урахуванням характеру і обсягу немайнових втрат, яких зазнав ОСОБА_1 .

Питання про стягнення витрат на правничу допомогу вирішено з дотриманням вимог ст.ст.137,141 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін. Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: