Ухвала

23 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 303/5350/13-ц

провадження № 61-2723ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 січня 2022 року

у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну способу

і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління Держземагенства в Мукачівському районі Закарпатської області, про зобов`язання вчинення дій шляхом усунення перешкод у користуванні та володінні частиною земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ,

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління Держземагенства в Мукачівському районі Закарпатської області, про зобов`язання вчинення дій шляхом усунення перешкод у користуванні та володінні частиною земельної ділянки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 26 січня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні та володінні частини земельної ділянки,

з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить ОСОБА_2

на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку

серії ЯИ № 053116 від 05 листопада 2007 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відновити межу земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 053116

від 05 листопада 2007 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом перебудови (реконструкції) навісу і прибудови у вигляді курятника.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 26 серпня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 січня 2022 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 26 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року, яким надано ОСОБА_2 дозвіл за власний рахунок, шляхом усунення перешкод у користуванні та володінні частиною земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 053116 від 05 листопада 2007 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із зобов`язанням ОСОБА_1 відновити межу земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , шляхом перебудови (реконструкції) навісу і прибудови у вигляді курятника.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

09 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду

від 10 січня 2022 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 26 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 26 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 18 листопада 2010 року

у справі «Мушта проти України», право на доступ до суду не є абсолютним

і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені у статті 389 ЦПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами цивільного судочинства.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних «фільтрів» не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних «фільтрів» допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадженняза касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 січня 2022 року слід відмовити.

Зазначення у постанові Закарпатського апеляційного суду від 10 січня

2022 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390

та 392 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частиною другої статті 394, статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Управління Держземагенства в Мукачівському районі Закарпатської області, про зобов`язання вчинення дій шляхом усунення перешкод у користуванні та володінні частиною земельної ділянки,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 січня 2022 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк