Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/436/21
Провадження №: 2/332/32/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Заводський відділ ДРАЦС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зміну прізвища дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити прізвище малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на « ОСОБА_4 » та внести зміни до актового запису про народження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила , що сторони у справі є батьками малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2016 по справі № 332/269/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач проживає окремо та з народження дитини всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо спілкування, утримання, надання дитині уваги та піклування, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання та підготовки до самостійного життя. З часу розірвання шлюбу відповідач жодного разу не відвідав дитину та не поцікавився його здоров`ям та потребами. Жодних перепон у спілкуванні відповідача з сином позивач та її родина ніколи не створювали. Позивачем постійно вживались заходи щодо налагодження нормальних стосунків з відповідачем та залучення його до спілкування та догляду за дитиною. Проте, відповідач всіляко уникає спілкування та не відповідає на телефонні дзвінки. Відповідач, в свою чергу, не звертався ані до служби у справах дітей, ані до відділу поліції, ані до суду із заявами про перешкоджання спілкування з дитиною та встановлення часу та способів спілкування з дитиною. Це свідчить про відсутність його об`єктивного волевиявлення на активну участь у формуванні життя свого сина, виконання своїх батьківських обов`язків. Так, відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність з боку позивача перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною. З вересня 2015 року позивач проживає у фактичному шлюбі з ОСОБА_5 , якого дитина вважає своїм батьком. Між ними встановились люблячі стосунки батька та сина, останній спілкується з дитиною як з рідним та забезпечує його усім необхідним. Іншого батька дитина не знає, так як відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. 03.11.2020 року між позивачкою та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ». Дитина постійно проживає разом з позивачкою та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на їх повному утриманні. Дитині створено належні умови для проживання та розвитку.Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку ОСОБА_2 .
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивачем прийнято рішення про необхідність зміни прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Чоловік позивачки ОСОБА_5 піклується про дитину , хоче щоб він мав його прізвище.Причиною змінити прізвище дитини є те , що дитині так зручніше буде визначити себе в родинному оточенні (уникнути розбіжностей між прізвищем дитини та членами його родини, які можуть призводити до непорозумінь та труднощів у спілкуванні між оточуючими сина людьми, до яких він дуже прив`язаний) та подолати психологічну та емоційну напругу, пов`язану з переживаннями щодо розлучення батьків. Той факт, що мати та син мають різні прізвища викликає у дитини запитання, відповіді на які, з урахуванням віку дитини, можуть негативно позначитись на її вразливій психіці.Крім того, при відвідуванні дитячого садка (а по досягненні шкільного віку - загальноосвітнього навчального закладу) у дитини можуть виникати дискомфортні ситуації серед однокласників та інших дітей, щодо відмінності його прізвища від прізвища матері.
У зв`язку із вищенаведеним, позивач змушена звернутись до суду із позовом про зміну прізвища дитини .
Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує(а.с.35).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
Представник третьої особи Заводського відділу ДРАЦС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надала суду заяву про розгляд справи без їх без участі .
Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання повістки , яка міститься в матеріалах справи. Висновку по суті заявлених вимог Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району суду не надано.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2015 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 42, між сторонами укладено шлюб (а.с. 7).
Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.03.2015 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 116 (а.с. 10).
Заочним рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2016 року у справі № 332/2696/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 11).
Згідно позовної заяви, з вересня 2015 року позивач проживає у фактичному шлюбі з ОСОБА_5 , якого дитина вважає своїм батьком. Між ними встановились люблячі стосунки батька та сина, останній спілкується з дитиною як з рідним та забезпечує його усім необхідним. Іншого батька дитина не знає, так як відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Згідно педагогічної характеристики, наданої 23.09.2020 року закладом дошкільної освіти ясла-садок загального типу № 2 «Сонечко» Новокаховської міської ради відносно вихованця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. , вбачається, дитина проживає з мамою, ОСОБА_1 та співмешканцем мами - ОСОБА_5 , якого ОСОБА_3 називає татом. Взаємовідносини в сім`ї будуються на теплій, доброзичливій основі. Вихованням дитини займаються мама i тато ( ОСОБА_5 ). В дитсадок хлопчика приводять i забирають мама або тато ( ОСОБА_5 )» (а.с. 18).
03.11.2020 року між позивачкою та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . Відповідно до цього свідоцтва встановлено, що 03.11.2020 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , актовий запис № 264 (а.с. 12).
Відповідно до акта про фактичне місце проживання особи за адресою без реєстрації , складеного 17 грудня 2020 року встановлено , що ОСОБА_11 ( власник), ОСОБА_1 (позивач) , ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_3 фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).
В рамках досудового врегулювання спору щодо зміни прізвища дитини 17.11.2020 року позивачем на адресу відповідача направлено лист про отримання згоди на зміну прізвища ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на « ОСОБА_4 » ( а.с. 19). На що відповідач через соцмережі (месенджер Facebook) відмовив у наданні згоди на зміну прізвища дитини (а.с.24).
З метою вирішення даного спору, позивач також звернулась до органу опіки та піклування щодо розгляду питання про можливість зміни прізвища дитини на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Новокаховської міської ради.
Відповідно до витягу з протоколу № 18 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 10 грудня 2020 року , на якому розглядалося питання про зміну прізвища малолітньому ОСОБА_3 (за заявою матері ОСОБА_1 ), враховуючи заперечення батька , гр. ОСОБА_2 вирішено відмовити гр.. ОСОБА_1 у наданні дозволу на зміну прізвища малолітньому ОСОБА_3 та рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку (а.с. 29).
Згідно рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2021 року у справі № 332/2722/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Новокаховської міської ради, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме : попереджено ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2020 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. В іншій частині позову (щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_1 - відмовлено. (а.с. 143-148).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 294-296 ЦК України право на прізвище є особистим немайновим правом людини, що забезпечує його соціальне буття.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Прізвище дитини, яка досягла семи років має змінюватись тільки при наявності згоди дитини. Це положення є проявом права дитини на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї , посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Згода дитини на зміну її прізвища також відповідає закріпленому у статті 8 Конвенції про права дитини її праву на збереження індивідуальності, яка включає громадянство, ім`я та сімейні обов`язки.
З питань зміни прізвища думка дитини є вирішальною. Батьки не мають права в разі виникнення суперечки між ними та дитиною звернутися для вирішення конфлікту до органу опіки та піклування чи до суду. При відсутності на це згоди дитини батьки не мають права змінити її прізвище, оскільки у іншому випадку буде порушено право дитини на її індивідуальність. Тільки суду надано право постановити рішення всупереч думці дитини, і тільки у тому разі, якщо цього вимагають інтереси дитини (частина 3 статті 171 Сімейного кодексу України).
Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
У позовній заяві позивачка посилається на те, що причиною зміни прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » є те , що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, крім того позивач вважає , що дитині зручніше буде визначити себе в родинному оточенні (уникнути розбіжностей між прізвищем дитини та членами його родини, які можуть призводити до непорозумінь та труднощів у спілкуванні між оточуючими сина людьми, до яких він дуже прив`язаний) та подолати психологічну та емоційну напругу, пов`язану з переживаннями щодо розлучення батьків. Той факт, що мати та син мають різні прізвища викликає у дитини запитання, відповіді на які, з урахуванням віку дитини, можуть негативно позначитись на її вразливій психіці. Крім того, при відвідуванні дитячого садка (а по досягненні шкільного віку - загальноосвітнього навчального закладу) у дитини можуть виникати дискомфортні ситуації серед однокласників та інших дітей, щодо відмінності його прізвища від прізвища матері.
У судовому засіданні з`ясовано, що прізвище дитини під час реєстрації її народження в державному органі РАЦС було визначено за спільною згодою батьків, а саме за прізвищем батька - " ОСОБА_3 "(а.с.10).
З 17.03.2015 по 2016 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2016 року у справі № 332/2696/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, рішення набрало законної сили 11.10.2016 (а.с. 11).03.11.2020 року між позивачкою та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »(а.с. 12). Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_5 ( а.с. 13) .
На день розгляду справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг семирічного віку, однак згідно матеріалів справи докази згоди дитини на зміну прізвища відсутні .
Згідно витягу з протоколу № 18 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 10 грудня 2020 року гр. ОСОБА_2 (відповідач, батько дитини) заперечував щодо зміни прізвища малолітньому ОСОБА_3 (а.с. 29).
Крім того, батько дитини гр. ОСОБА_2 не позбавлений батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2021 року у справі № 332/2722/20 (а.с. 143-148).
Висновку по суті заявлених вимог Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району суду не надано.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивачки , щодо необхідності зміни прізвища дитини оскільки син постійно проживає у родині матері, яка має прізвище « ОСОБА_1 » та бажання позивача щоб дитина носила однакове з матір`ю прізвище є лише припущеннями позивача та не містять обґрунтувань реальних обставин, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
Будь-яких належних доказів на підтвердження висловленої позиції щодо зміни прізвища дитини через неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків та майбутні складнощі, які можуть виникнути у дитини у спілкуванні з однолітками та через самоідентифікацію серед оточуючого суспільства, позивач не надала, а тому з урахуванням інтересів дитини підстав для зміни прізвища суд не вбачає.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до української національної традиції прізвище дитини за умови, що її батьки не мають спільного прізвища, визначається за прізвищем батька. В свою чергу, дитина, досягнувши відповідного віку, матиме право змінити прізвище у загальному порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 26.04.2022 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік