Справа № 710/1879/21
Провадження № 2/710/69/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Гадіон К.В.,

представника позивача Гнатюк Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача та третьої особи - Гнатика М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (Лип`янський ліцей) Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Лип`янська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, директор Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (Лип`янський ліцей) Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Гнатик Микола Степанович, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

07.12.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення позивача від роботи та поновити на роботі. Стягнути з Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з 08.11.2021 по день постановлення рішення.

Свій позов позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 працює вчителем початкових класів Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області з 18.08.2005. У листопаді 2021 грубо порушено конституційні права позивача на роботу зі сторони відповідача, яке полягає в тому, що відповідач у позивача незаконно вимагає вакцинуватись та надати медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та обмеженні прав позивача щодо повноцінної роботи. 08.11.2021 відповідач у службовому кабінеті особисто зачитав позивачу наказ про відсторонення її від роботи з 08.11.2021, номер та дату якого позивач не запам`ятала. Позивач, на примірнику наказу поставила свій підпис про ознайомлення та зазначила, що не погоджується, наказ порушує її конституційні права, проте взяти наказ в руки та прочитати відповідач не дозволив. Позивач вважає, що відповідачем порушено права позивача на працю, які забезпечуються державою та встановлені законодавством. В наказі про прийом на роботу від 18.08.2005, № 181, чи в будь-якому іншому документі, що підписані між позивачем та відповідачем нема зобов`язання про профілактичне чи обов`язкове щеплення/вакцинацію від СОVID-19 з боку позивача, так само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення позивача від роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення/вакцинації від хвороби COVID-19 та висновку лікаря. Підстави відсторонення, як відмова працівником від щеплення, яке перебуває в стадії клінічних випробувань, нормами статті 46 КЗпП України не передбачено, будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би надавав право роботодавцю відсторонювати від посади працівника за відмову працівником від щеплення, яке перебуває в стадії клінічних випробувань, відповідачем не зазначено. Крім того, позивач має право стягнення з відповідача середнього заробітку за період незаконного відсторонення позивача від роботи з 08.11.2021 по день постановлений судового рішення.

23.12.2021 до суду надійшла змінена позовна заява, в якій позивач виклав позовні вимоги таким чином: визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення позивача від роботи та поновити на роботі; зобов`язати Лип`янську сільську раду Звенигородського району Черкаської області нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з 08.11.2021 до часу фактичного виконання судового рішення.

18.01.2022 до суду надійшла заява про зменшення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд позовні вимоги викласти таким чином: визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення позивача від роботи та поновити на роботі; стягнути із Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області на користь позивача невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з 08.11.2021 по 23.12.2021, день звільнення із займаної посади.

Відповідач надав суду відзив, в якому вказав, що рішенням сесії третьої особи-1 від 28.10.2021 № 13-12/21 затверджено статут відповідача у новій редакції, який введено в дію з 01.01.2022. Нова редакція статуту відповідача серед іншого передбачає зміну найменування відповідача з Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області на Лип`янський ліцей Лип`янської сільської ради. Відповідач зазначив, що позивач не надав суду доказів, що вона має такий стан здоров`я, що є перешкодою для вакцинування проти COVID-19. Відповідач, видавши оспорюваний наказ від 08.11.2021 № 45-к «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи» застосував відсторонення від роботи, оскільки це прямо передбачено на рівні законодавства. Крім того, на підставі заяви позивача від 22.12.2021 наказом відповідача від 23.12.2021 № 57-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено з посади вчителя початкових класів 23.12.2021 за угодою сторін відповідно до пункту 1 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. В зв`язку цим, вимога позивача «визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 08.11.2021 № 45-к «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи та поновити позивача на роботі на посаді вчителя початкових класів відповідача», навіть з урахуванням заяви позивача про зменшення та збільшення позовних вимог від 18.01.2022 не відповідає фактичним обставинам справи та з цих підстав також не підлягає задоволенню. Також не відповідач, а третя особа-1 є належним відповідачем у частині вимог позивача про стягнення на її користь невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи (вимушеного прогулу) з 08.11.2021 по 23.12.2021, день звільнення із займаної посади.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій вказав, що позивач ніяким чином не порушила свої посадові обов`язки та санітарні норми, будь-які подання санітарних служб про відсторонення позивача відсутні. Відповідач зазначає пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеку колективу навчального закладу і взагалі нехтує правом конкретного вчителя на працю та життя, життя і права якого для відповідача не мають значення при виконанні злочинних розпоряджень і постанов і таким чином примушує позивача вакцинуватись від коронавірусної хвороби COVID-19 лікарськими засобами, які знаходяться в стадії клінічного випробування на пацієнтах з метою дослідження їх для оцінки на ефективність та безпечність і ніхто не несе ніякої відповідальності у разі настання негативних наслідків. Позивач ніяким чином не виражала свою неповагу щодо гідності, прав, свобод і законних інтересів учасників освітнього процесу. В даному випадку відповідач виконав незаконні розпорядження, накази і постанови та на їх підставі видав незаконно наказ про відсторонення від роботи позивача, чим скоїв кримінальне правопорушення. Особа, що виконала явно злочинний наказ або розпорядження, за діяння, вчинені з метою виконання такого наказу або розпорядження, підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах та кваліфікується відповідно статтею КК України. Позивач відсторонена від роботи і її право на роботу - виконувати посадові обов`язки має бути відновлено та виплачено заробітну плату за час відсторонення від роботи.

Відповідач надав суду заперечення, в яких вказав, що документ про вакцинацію від COVID-19 не містить інформації про діагноз та методі лікування пацієнта. Не містить цієї інформації і медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19 за формою № 028-1/о. Жодних доказів, що за фактом відсторонення позивача від роботи уповноваженими на те органами досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснюється досудове розслідування, позивачем також не надано.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.12.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у визначений суддею термін та ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.01.2022 було задоволено клопотання представника позивача та залишено без розгляду позовну заяву в редакції від 23.12.2021; залучено до участі в цивільній справі третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Гнатика М.С.

Представник позивача та позивач в судове засідання з`явилися, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа директор в судове засідання з`явився, позов не визнав повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Лип`янська сільська рада Звенигородського району Черкаської області у суд не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були належним чином повідомлені.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до заяви ОСОБА_1 про відмову від ризикованого медичного втручання від 20.10.2021 остання повідомила Лип`янську ЗОШ І-ІІІ ступенів, що відмовляється від щеплення від коронавірусної інфекції SARS-COV-2 (а.с. 16, 158).

За змістом листа Лип`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 25.10.2021 № 82 остання повідомила ОСОБА_1 , шо у разі відмови або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2, з 08.11.2021 вона буде відсторонена від роботи на посаді вчителя початкових класів без збереження заробітної плати (а.с. 17).

Згідно з наказом директора Лип`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи» №45-к/тр від 08.11.2021, вчителя початкових класів Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 на строк до усунення причин, що його зумовили (а.с. 20-21, 156-157).

Відповідно до відомостей з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 18.08.2005 була прийнята на посаду вчителя початкових класів Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів на підставі наказу № 181 від 18.08.2005 (а.с. 22-24, 28).

Згідно з заявою-вимогою ОСОБА_1 від 05.11.2021 про надання їй копії документів, письмову гарантію того, що в разі негативних наслідків після вакцинації керівник школи ОСОБА_2 буде зобов`язаний взяти на себе зобов`язання її грошового забезпечення та готовий нести кримінальну відповідальність за виконання незаконного розпорядження, ОСОБА_1 направила вищевказану заяву Лип`янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (а.с. 29-33).

Відповідно до акту про відмову представників Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів прийняти заяву від 08.11.2021, який засвідчили підписами присутні свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представники Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів відмовилися прийняти заяву (а.с. 35).

Згідно з довідкою про доходи від 29.11.2021, виданою Лип`янською сільською радою № 193/08 04 загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з травня 2021 по жовтень 2021 становить - 61 061,58 грн (а.с. 43).

Відповідно до статуту Лип`янського ліцею Лип`янської сільської ради, затвердженого рішенням сесії Лип`янської сільської ради 28.10.2021 №13-12/21, Лип`янську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради було перейменовано у Лип`янський ліцей Лип`янської сільської ради (а.с. 135-153).

Згідно з листом Лип`янської сільської ради під заголовком «Про спільні дії щодо виконання постанови КМУ від 20 жовтня 2021 р. 1096», в якому містились листи Черкаської обласної організації Профспілки працівників освіти і науки України від 01.11.2021 № 440 та від 27.10.2021 № 439 та лист Профспілки працівників освіти і науки України від 26.10.2021 № 02-8/712, згідно зі змістом яких було проінформовано про те, що п. 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1096, яка набрала чинності з дня її опублікування, тобто 26.10.2021 (газета «Урядовий кур`єр» від 26.10.2021 № 205), крім пункту 19 змін, затверджених цією постановою, який набрав чинності з 08.11.2021, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (а.с. 159-163).

Відповідно до листа Лип`янської сільської ради за вхідним реєстраційним індексом № 65 від 08.09.2021 № 258/02-64 було проінформовано директора Лип`янської ЗОШ 1-111 ст., що у разі встановлення «жовтого» рівня епідемічної небезпеки забороняється відвідування закладу освіти здобувачами освіти у разі відсутності у більш як 20 % працівників закладу освіти документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також цим листом проінформовано, що у разі запровадження дистанційної форми навчання оплата праці обслуговуючому персоналу Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів здійснюватиметься з розрахунку не нижче 2/3 тарифної ставки, встановленого працівнику розряду (а.с. 164).

Згідно з інформацією про вакцинацію працівників Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 станом на 22.09.2021 не вакцинувалася (а.с. 165).

Відповідно до попередження директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 , адресованого ОСОБА_1 , та з яким позивач була ознайомлена 19.10.2021, її було попереджено про те, що у разі відмови або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 08.11.2021 ОСОБА_1 буде відсторонено від роботи на посаді вчителя початкових класів Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області без збереження заробітної плати (а.с. 166-169).

Згідно з наказом директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Гнатика М.С. від 03.11.2021 №44-к «Про попередження про можливе відсторонення від роботи», визначено наступне, зокрема: пунктом 1 доповнено існуючі правила допуску працівників Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів до роботи, які передбачають наявність позитивного висновку медичної комісії з проведення періодичного медичного огляду, відображеного у санітарних книжках, проведенням обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; пунктом 2 педагогічним працівникам та всім іншим працівникам Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів рекомендовано в строк до 08.11.2021 пройти обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та в строк до 08.11.2021 пред`явити оригінали документів, що підтверджують вакцинацію проти COVID-19; пунктом 3 повідомлено педагогічним працівникам та всім іншим працівникам Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, які мають абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 № 2070), про необхідність в строк до 08.11.2021 пред`явити оригінали медичних висновків про наявність абсолютних протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданих закладами охорони здоров`я (а.с. 170-171).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.12.2021 вона просила директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів звільнити її з посади вчителя початкових класів 23.12.2021 за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 172).

Згідно з наказом директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Гнатика М.С. від 23.12.2021 №57-к «Про звільнення ОСОБА_1 » було вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади вчителя початкових класів 23.12.2021 за угодою сторін. Головному бухгалтеру відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_5 виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за період роботи з 18.08.2021 по 08.11.2021, провести розрахунок згідно з чинним законодавством та про нараховані суми, належні їй при звільненні, письмово повідомити перед виплатою зазначених сум (а.с. 173).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що згідно з наказом директора Лип`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи» №45-к від 08.11.2021, вчителя початкових класів Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 на строк до усунення причин, що його зумовили (а.с. 20-21, 156-157).

ОСОБА_1 доказів на підтвердження вакцинації або наявності протипоказань до профілактичних щеплень не надала.

Підставами винесення відповідачем оспорюваного наказу зазначені наступні нормативно-правові акти: ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 №1645-111, ст. 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-XII, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, ч. 3 ст. 22, ч. 3, 4 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020 № 463-ІХ, п. 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за №1306/36928.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення в Україні» обов`язковими є профілактичні щеплення проти туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця та кору. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Таким центральним органом виконавчої влади є Міністерство охорони здоров`я України, згідно з п. 1 Положення Про міністерство охорони здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267.

Обов`язковість профілактичних щеплень проти інших, ніж туберкульоз, поліомієліт, дифтерія, кашлюк, правець та кір, інфекційних захворювань передбачена також Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим Наказом МОЗ України від 16.09.2011 № 595.

Наказом МОЗ від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» встановлено, що на період дії карантину обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають, зокрема працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Вказаний наказ опублікований в Офіційному віснику України 08.10.2021.

Цим наказом передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 №595.

Щодо твердження позивача про те, що перелік обов`язкових щеплень визначається виключно Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" у якому щеплення проти COVID-19 відсутнє, то суд вважає, що для аналізу норми ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" слід використати рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 28.04.2021 у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки». Зазначене рішення не стосується безпосередньо вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, але воно визначає підходи до розуміння ступеню можливого втручання держави у права громадян при запровадженні обов`язкової вакцинації. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так ЄСПЛ у п. 269 вищезазначеного рішення зазначає, що визначення терміну "закон" у словосполученні "відповідно до закону" необхідно розуміти не у формальному сенсі, а більш широкому, включаючи підзаконні нормативні акти.

За нормами ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" в ч. 1 передбачено ряд захворювань профілактичні щеплення від яких визначені обов`язковими в самому законі. Частина 2 цієї ж статті передбачає можливість введення і інших обов`язкових профілактичних щеплень для працівників окремих професій, виробництв та організацій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Професія позивача визначена такою, що підлягає обов`язковому профілактичному щепленню від COVID-19, наказом Міністерства охорони здоров`я України. Тобто, враховуючи зазначене рішення ЄСПЛ як джерело права, немає підстав стверджувати, що обов`язковість щеплення проти COVID-19, не встановлена законом.

Таким чином, суд доходить висновку, що процедура визначення обов`язковості щеплення проти COVID-19 передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" дотримана.

Також нормою ч. 2 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено наслідки ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень, а саме: у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.

Зазначена норма не суперечить ст. 46 КЗпП України частина 1 якої містить можливість відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у випадках передбачених законодавством. Тобто підстави для відсторонення працівників можуть встановлюватися не лише законом, а й підзаконними нормативними актами.

Як видно з досліджених доказів, позивач був відсторонений від роботи на підставі та в тому числі і пункту 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236. Цей пункт містить імперативну вимогу до керівників підприємств, установ та організацій забезпечити: контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 №2153 (далі - перелік); відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Усі вище наведені законодавчі акти є чинними та у встановленому порядку не скасовувались і не визнавалися недійсними чи неконституційнийми.

Сторонами не заперечувалося, що позивач не надав документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 чи довідку про наявність абсолютних протипоказань до проведення такого щеплення. Отже, відповідач при відстороненні позивача від роботи, діяв на підставі чинних нормативно-правових актів.

Зважаючи на наведене, твердження позивача про те, що щеплення проти COVID-19 не є обов`язковим, не відповідає дійсності.

До того ж позивач зазначає, що щеплення від COVID-19 є медичним експериментом, суд не погоджується з даним твердженням на підставі наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 6 статті 9-2 вищевказаного Закону визначено, що у зв`язку із поширенням пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19) для забезпечення можливості екстреного медичного застосування окремих лікарських засобів, вакцин або інших медичних імунобіологічних препаратів на час дії надзвичайної ситуації та/або карантину у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, такий лікарський засіб, вакцина або інший медичний імунобіологічний препарат для лікування та/або специфічної профілактики коронавірусної хвороби (COVID-19) може підлягати прискореній державній реєстрації у разі прийняття центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, рішення про державну реєстрацію лікарського засобу, вакцини з метою екстреного медичного застосування з урахуванням певних зобов`язань та за певних, визначених цим Законом, умов.

У разі настання будь-яких наслідків, спричинених застосуванням таких лікарських засобів, вакцин або інших медичних імунобіологічних препаратів для лікування та/або специфічної профілактики коронавірусної хвороби (COVID-19), державою забезпечується здійснення відповідних компенсаційних виплат у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 95 затверджено Порядок державної реєстрації вакцин або інших медичних імунобіологічних препаратів для специфічної профілактики гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, під зобов`язання для екстреного медичного застосування (чинного на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Порядку зареєстровано та внесено до Державного реєстру лікарських засобів України згідно із наказами МОЗ України лікарські засоби (медичні імунобіологічні препарати), а саме вакцини КОВІШЕЛД (COVISHIELD), КОМІРНАТІ/COMIRNATY™, CoronaVac, ЯНССЕН, AstraZeneca, Модерна.

Разом з цим, зважаючи на суть позовних вимог, суд має оцінити чи не було втручання у права позивача і чи було таке втручання виправданим. Для цього слід знову звернутися до таких джерел права як Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика ЄСПЛ.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Довідник із застосування статті 8 Конвенції з цього приводу зазначає наступне. Поняття приватне життя в принципі не виключає діяльність професійного чи ділового характеру (Jankauskas проти Литви (N 2), § 56-57). Дійсно, приватне життя включає право особи утворювати і розвивати стосунки з іншими людьми, включно зі стосунками професійного чи ділового характеру (C. проти Бельгії, § 25; Oleksandr Volkov проти України, § 165). Зрештою, саме в рамках професійного життя більшість людей мають найбільшу нагоду розвивати стосунки із зовнішнім світом (Niemietz проти Німеччини, § 29; Bгrbulescu проти Румунії [ВП], § 71 і цитовані у ній посилання; Antoviж і Mirkoviж проти Чорногорії, § 42). Тому обмеження, що накладаються на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на приватне життя (Sidabras і Dziautas проти Литви, § 47; Bigaeva проти Греції, § § 22-25; див. також Jankauskas проти Литви (N 2), § 56 і Lekaviиienл проти Литви § 36, стосовно обмежень на реєстрацію у спілці адвокатів внаслідок обвинувального вироку). Так само звільнення з посади було визнане таким, що втручається у право на повагу до приватного життя (Цzpэnar проти Туреччини, § § 43-48). У справі Oleksandr Volkov проти України, Суд вирішив, що таке звільнення через професійну помилку становить втручання у право на повагу до приватного життя у розумінні статті 8 (§ § 165-167). Суд встановив порушення статті 8, коли заявника перевели на нижчу посаду у місті, яке мало менше адміністративне значення, внаслідок повідомлення про те, що він мав особливі релігійні переконання, і що його дружина носить ісламське запинало (Sodan проти Туреччини, § § 57-60). Ще одне порушення було встановлене у справі, коли заявника звільнили з посади вчителя після зміни правил встановлення еквівалентності наукового ступеню, отриманого за кордоном (Єahin Kuє протиТуреччини, § § 51-52).

Отже, безсумнівним є те, що запровадження нових обов`язкових щеплень щодо професії позивача є втручанням у здійснення ним свого права на приватне життя. Тому важливим для вирішення питання чи було порушено ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо позивача є встановити чи втручання здійснено згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Для цього суд знову звертається до практики ЄСПЛ, як джерела права, а саме до рішення від 28.04.2021 у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки».

Вище вже обґрунтовувалося, що обов`язкова вакцинація проти COVID-19 встановлена згідно з законом, тобто втручання відбулося згідно з законом.

Щодо мети втручання, то, як зазначено в п. 272 рішення ЄСПЛ від 28.04.2021 у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки», запровадження обов`язкової вакцинації з метою досягнення високого рівня вакцинації для захисту від хвороб, які можуть спричинити серйозний ризик для здоров`я, кореспондується з метою захистити здоров`я інших людей.

Як зазначено, в наказі Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" від 04.10.2021 року №2153 перелік професій визначено з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України та попередження інфекцій. Тобто у даному випадку, мета втручання у приватне життя позивача була виправдана та легітимна, оскільки загальновідомим є той факт, що COVID-19 є пандемічною хворобою, яка розповсюдилася за короткий термін у всьому світі.

У пунктах 274 та 280 рішення від 28.04.2021 у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки» ЄСПЛ констатує, що органи влади держави можуть самостійно визначати політику у сфері охорони здоров`я і межі їх розсуду є достатньо широкими.

У даному спорі органи влади, шляхом запровадження обов`язкової вакцинації проти COVID-19 для професії позивача, надали йому вибір зробити щеплення (при відсутності протипоказань) чи бути відстороненим без виплати заробітної плати. Позивач не надав жодних доказів, що свідчили б про неможливість чи наявність об`єктивних труднощів для того щоб зробити щеплення. Також відсутні докази щодо неможливості отримання ним відповідної довідки про наявність протипоказань. Тому слід дійти висновку, що позивач не зробив щеплення проти COVID-19 з власної волі, а оскільки він був попереджений про наслідки у виді відсторонення від посади, то і усвідомлюючи ці наслідки.

В пункті 300 рішення від 28.04.2021 у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки» ЄСПЛ зазначає, що у питанні ефективності вакцинації він виходить із загальної згоди щодо життєвої важливості вакцинації для захисту від хвороб, які можуть спричинити шкоду як здоров`ю окремої людини так і викликати суттєві порушення у суспільному житті. Слід нагадати, що ця справа не стосувалася вакцинації проти COVID-19, але зважаючи на тривалість пандемії COVID-19 у світі, кількість хворих та померлих від цієї хвороби, кількість та тривалість обмежень, які застосовуються різними країнами у світі з метою запобігти подальшому розповсюдженню епідемії, негативні економічні наслідки, які пандемія COVID-19 спричинила для всього світу, а також той факт, що Україна використовує вакцини, які рекомендовані Всесвітньою організацією охорони здоров`я, суд доходить висновку, що зазначені ЄСПЛ у п. 300 цього рішення твердження можуть бути застосовані до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Разом з тим відповідно до п.п. а, б ст.10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" громадяни у сфері охорони здоров`я зобов`язані, зокрема, піклуватися про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Верховний Суд у постанові від 10.03.2021 у справі № 331/5291/19 висловив правову позицію про те, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто було виправданим.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 630/554/19 вказано, що через відмову матері від профілактичного щеплення дитини у зв`язку з недовірою до вакцини, відповідач правомірно відмовив у прийнятті дитини до дитячого навчального закладу без висновку лікарсько-консультативної комісії (за відсутності у дитини щеплень) про можливість відвідування дитячого навчального закладу. Оскільки будь-яке право об`єктивно кореспондується з обов`язками, право на дошкільну освіту закон пов`язує з обов`язком проведення профілактичних щеплень, які гарантують безпеку як власне окремій дитині, так і особам, які навколо неї, висновки судів нижчих рівнів про протиправність та неправомірність дій завідувачки Дитячого навчального закладу є необгрунтованими і такими, що суперечать закону. Дитина позивача не позбавлена права на освіту і може отримати її в інших формах.

Таким чином, в даній справі індивідуальне право (інтерес) позивача відмовитися від щеплення протиставляється загальному праву (інтересу) інших учасників освітнього процесу на охорону здоров`я. Держава, встановивши обов`язок відсторонення від роботи педагогічних працівників, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу.

У даному спорі індивідуальне право (інтерес) позивача відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права на працю, в тому числі в навчальному закладі, протиставляється загальному праву (інтересу) інших працівників, які провели щеплення з метою забезпечення загального блага, а також здобувачів освіти, у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантоване статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

Згідно з постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 на території України встановлено карантин, який діє і на час винесення рішення. Зазначеною постановою запроваджено цілий ряд карантинних обмежень. Обмеження щодо відсторонення від роботи категорії працівників, до яких відноситься позивач, були запровадженні лише у листопаді 2021 року. Тому, на думку суду, втручання у приватне життя позивача у даному випадку є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки для захисту здоров`я інших осіб.

Отже, право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено у зв`язку з ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Однак втручання у вказані права позивача ґрунтується на законі і є необхідним для охорони здоров`я учасників освітнього процесу. Досягнення цієї цілі є пріоритетним та виправдовує втручання у право ОСОБА_1 на повагу до приватного життя та право на працю. Таким чином, втручання у права позивача ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про законність оспорюваного наказу, відтак відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача на роботі.

Зважаючи на правомірність відсторонення позивача від роботи, безпідставними є також вимоги про поновлення на роботі та стягнення з відповідача невиплаченої заробітньої плати за час незаконного відсторонення від роботи з 08.11.2021.

До того ж згідно з наказом директора Лип`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Гнатика М.С. від 23.12.2021 №57-к «Про звільнення ОСОБА_1 » було вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади вчителя початкових класів 23.12.2021 за угодою сторін, отже вимога позивача в частині поновлення його на роботі є безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, тому судові витрати позивача у справі залишаються на його рахунку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 83, 84, 89, 133, 137, 141, 182, 211, 258, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складене 29.04.2022.

Суддя Н.П. Побережна