Справа № 404/8871/21
Номер провадження 2/404/2387/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будинок, споживачем якого є позивач за №4143385 за адресою: АДРЕСА_1 03.12.2018 року був від`єднаний від мережі водопостачання.

Вказує, що беручи до уваги рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа №404/314/19) зазначений будинок 10.08.2019 був приєднаний до мережі водопостачання.

Вважає, що позивачу була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, оскільки необхідно було застосовувати додаткових зусиль для організації побуту.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в поряду спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Після оголошеної перерви позивач через канцелярію суду подав письмові пояснення, заяву щодо подальшого розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, подала відзив на позовну заяву, підтримала позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву, в подальшому після оголошеної перерви не з`явилась.

Суд, вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що шляхом відкриття особового рахунку 01.07.2008 року позивач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством щодо надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження №99 від 03.12.2018 року в ході обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , представниками служби збуту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за даною адресою о 15 год. з бригадою водопостачання КВКН розпочали відключення (розриття трактором) боржника ОСОБА_1 . О 15 год. 30 хв. власник будинку приїхав та почав перешкоджати проводити відключення, а саме: ускочив у яму, після чого робота призупинилась. Абонент викликав наряд поліції, до приїзду поліції робота не проводилась. На вимогу працівників поліції були надані документи, а саме дозвіл на відкриття №133 від 30.11.2018 року і протокол про борг комісії. Після ознайомлення з документами робота продовжилась разом з абонентом та представниками поліції. О 17 год. 15 хв. була відгалуджена труба, а саме з видимим розривом.

Акт складений в присутності абонента, відключення проводилось в присутності власника будинку ОСОБА_1 , абонент відмовився від підписання акту та отримання свого примірника.

Згідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області №П-742/13-08 від 26.02.2019 року про проведену позапланову перевірку, з 13 лютого 2019 року по 14 лютого 2019 року здійснено позаплановий захід - перевірку ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з питань, викладених у зверненні позивача /а.с. 21/.

В ході позапланової перевірки встановлено, що суб`єкт господарювання ОКВП «Дніпро-Кіровоград» порушив закони України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» в частині відключення ОСОБА_1 від послуг з водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі результатів позапланової перевірки ОКВП «Дніпро-Кіровоград» видано припис від 14.02.2019 року щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) про додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, яким суб`єкта господарювання в термін 25 березня 2019 року зобов`язано відновити позивачу послуги з водопостачання.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2019 року, залишеним без змін постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 31.07.2019 року, у справі № 404/314/19 позов ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання дій протиправними - задоволено. Визнано дії працівників Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» по від`єднанню ОСОБА_1 як споживача за адресою: АДРЕСА_1 незаконними.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи.

У відповідності до ч. 1 cт. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 cт. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більша ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням, під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутацїї, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, визначені у статті 1167 ЦК України.

З огляду на ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

При вирішенні справи судом враховується, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, в даному випадку необхідною умовою для стягнення моральної шкоди є доведення позивачем перед судом факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

Так, вище вказаним судовим рішенням у справі № 404/314/19 встановлена протиправність дій працівників Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» по від`єднанню ОСОБА_1 як споживача за адресою: АДРЕСА_1 , що додатковому доказуванню не підлягають в розумінні ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.

Зважаючи на те, що діями відповідача щодо від`єднання від водопостачання з 03.12.2018 року по 10.08.2019 року ОСОБА_1 як споживача, які були визнані судом протиправними, суд дійшов висновку, що позивачу було завдано моральну шкоду.

При цьому, суд звертає увагу, що відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, то суди встановлюють фактичні обставини справи, та мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Слід вказати, що на разі відсутній законодавчо встановлений алгоритм визначення розміру відшкодування моральної шкоди, тому розмір моральної шкоди має бути визначений з урахуванням конкретних обставин справи, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за достатнє стягнути моральну шкоду з відповідача на користь ОСОБА_1 в розмірі 1 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В пунктах 35, 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

З урахуванням викладеного, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 54,48 грн. (1 500,00 грн. х 100% / 25 000,00 грн. х 908,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на користь держави судовий збір в розмірі 54,48 грн.

У задоволенні решти вимог -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», місцезнаходження: вул. Соборна, 19-а в м. Кропивницькому, .

Повний текст судового рішення складено 26.04.2022 року.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В.Мохонько