РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №559/2744/21

Провадження №2/568/159/22

27 квітня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Радивилівський районний суд Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.05.15 р. між позивачем та відповідачем підписано заяву про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом на заяві та на тарифах банку.

АТ КБ «Приватбанк» зобов`язання по Договору про надання банківських послуг виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач порушив умови договору в частині своєчасної погашення заборгованості по тілу кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредита перед банком станом на 18.10.21 р. в сумі 16108,51 грн.

Ухвалою від 29.12.21 р. позовну заяву у даній справі прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалами від 01.02.22 р., від 29.03.22 р. відкладено розгляд позовної заяви.

Позивач в судове засідання не з`явився. Разом з тим, подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судова влада.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.15 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши кредитного ліміту на картковий рахунок.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім того, 12.10.21 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що строк договору становить 12 місяців, процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001%; встановлена реальна річна процентна ставка та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору, банком надано відповідачу кредитні картки, що підтверджується довідкою про видані картки.

З матеріалів справи вбачаться, що на виконання умов заяви-договору, позивачем перераховано відповідачу кредитні кошти в сумі 13600 грн., що підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника та довідкою про зміну умов кредитування.

Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору в частині повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 16108,51 грн. тіло кредиту.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зокрема, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»/ «Універсальна» GOLD та паспорт споживчого кредиту.

Однак, слід зазначити, що використання наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в анкеті-заяві зазначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між Тарифами та умовами кредитування, викладені в паспорті споживчого кредиту, які були обрані позичальником та виходячи з чого, має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

З анкети-заяви не вбачається, яку саме картку було видано відповідачу, що унеможливлює застосування вказаних тарифів.

Анкета-заява не містить таких основоположних умов, виходячи з яких, суд мав би реальну можливість встановити, яка процента ставка та неустойка мала б відповідати правовідносинам сторін, у якому порядку мають повертатися грошові кошти, строк виконання зобов`язання сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»/ «Універсальна» GOLD, ані витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та паспорт споживчого кредиту.

Разом з тим, суд оцінює критично посилання позивача на паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 12.10.21р. (майже через 6 років після підписання анкети-заяви), виходячи з наступного.

Анкета-заява не містить відомостей про те, яку саме картку отримав відповідач, кредитний ліміт, тоді як паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна Голд», "Platinum", Visa та інші. Зазначене, позбавляє суд встановити дійсні обставини справи, перевірити розрахунок заборгованості.

Крім того, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформацію надано 12.10.21 р. та інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 27.10.21 р.

Більше того, зі змісту розділу 7 паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Таким чином, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту через 6 років після підписання анкети-заяви, без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не підтверджує погодження умов кредитування відповідачем на час підписання заяви.

За відсутності визначеного та погодженого договором порядку нарахування заборгованості за кредитом та овердрафтом, позовні вимоги банку про стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 16108,51 грн. є необґрунтованими та не доведеними. АТ КБ "Приватбанк" безпідставно нараховуючи проценти на заборгованость по тілу кредиту, погашаючи їх за рахунок овердрафту, незаконно та штучно збільшував суму заборгованості по тілу кредиту.

Крім того, в наданому банком розрахунку, заборгованість по процентах відсутня, проте, виходячи з аналізу наданої банком роздруківки про Умови та правила надання банківських послуг та ч.1 ст. 1054 ЦК України, за своєю суттю, прострочене тіло кредиту, на яке вказує позивач у своїй позовній заяві, фактично є завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, адже до нього, зокрема, входить плата за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачаться, що на виконання умов заяви-договору, позивачем перераховано відповідачу кредитні кошти в сумі 13600 грн., що підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника та довідкою про зміну умов кредитування.

Така заборгованість відповідачем не спростована.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредита в розмірі кредитного ліміту встановленим банком на платіжну картку відповідача в сумі 13600 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) 13600 грн. заборгованості за тілом кредита та 1916,56 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.04.22 р.

Суддя А.О. Сільман