Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 завдану шкоду в сумі 7 101,77 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_2 16.07.2019 року було укладено договір № АО/3851457 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії з 17.07.2019 року по 16.07.2020 року, відповідно до якого було застраховано автомобіль «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2020 року, ОСОБА_1 , 09.07.2020 року о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у дворі будинку по вул. Ново-Дарницька, 32 в м. Києві, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не вибрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
13 листопада 2020 року до ПрАТ «СТ «Гарантія» із заявою про страховий випадок звернувся ОСОБА_3 .
Згідно звіту про оцінку № 4531 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 29.11.2020 року, матеріальний збиток завданий власнику легкового автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 7 101,77 грн.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 про страхову виплату від 13.11.2020 року, ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі страхового акту № 1058 від 30.11.2020 року перерахувало суму страхового відшкодування у розмірі 7 101,77 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2021 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2021 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.
01 листопада 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за місцем його реєстрації та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про відсутність адресата.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З матеріалів справи убачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
З матеріалів справи убачається, що станом на 09.07.2020 року автомобіль «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі полісу № АО/2658680.
13 листопада 2020 року ОСОБА_3 , як власник пошкодженого автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «СТ «Гарантія» із заявою про страхову виплату (а.с. 9).
Відповідно до Звіту про оцінку № 4531 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 29.11.2020 року складеного суб`єктом підприємницької діяльності « ОСОБА_4 », матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 складає 7 101,77 грн. (а.с. 10-13).
Згідно страхового акту № 1058-20 від 30.11.2020 року та розрахунку страхової виплати складених ПрАТ «СТ «Гарантія», розмір страхової виплати потерпілій особі ОСОБА_3 становить 7 101,77 грн. (а.с. 14-15).
30 листопада 2020 року ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі страхового акту № 1058-20 від 30.11.2020 року сплатило страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 7 101,77 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1620 від 30.11.2020 року (а.с. 16).
З метою досудового врегулювання спору, на адресу ОСОБА_1 позивачем направлено вимогу від 01.12.2020 року № 1265/20 про необхідність відшкодування завданої шкоди у розмірі 7 101,77 грн., проте вказана вимога залишилася без уваги з боку відповідача (а.с. 17, 18).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положенням пп. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Таким чином, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3851457 від 16.07.2019 року та враховуючи, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тому з останнього на користь позивача слід стягнути понесені витрати на відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою з вини відповідача у розмірі 7 101,77 грн. (а.с. 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім в дохід держави судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп. (а.с. 19).
Керуючись ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 1-13, 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 274, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» у відшкодування страхових виплат суму 7 101 грн. 77 коп. та судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп., а всього суму 9 371 (дев`ять тисяч триста сімдесят одна) грн. 77 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», місце знаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 5, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду складене 15 квітня 2022 року.

Суддя