Провадження № 2/185/1244/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 квітня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про стягнення коштів, набутих за виконавчим написом нотаріуса, який не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про стягнення коштів, набутих за виконавчим написом нотаріуса, який не підлягає виконанню, у розмірі 17 493 грн 17 коп.

Позивач посилається на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1804 від 13 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., згідно якого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» стягнуто заборгованість у розмірі 94 463 грн 04 коп.

На підставі зазначеного виконавчого напису проводилося стягнення з його заробітної плати, яку він отримує у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», були перераховані кошти на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у загальному розмірі 17 493 грн 17 коп.

28 грудня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов представник ТОВ «Вердикт капітал» позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне:

- позивач просить стягнути кошти, утримані з його доходів в рамках виконавчого провадження, посилаючись на частину 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, проте до спірних правовідносин не підлягає застосуванню вказана норма матеріального права,

- правовою підставою для стягнення з позивача коштів є кредитний договір № 621027612 від 06 серпня 2012 року, укладений з Публічним акціонерним товариством «Альфа банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт капітал»,

- кредитний договір на теперішній час не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний,

- на момент здійснення стягнення всі дії з виконання виконавчого напису вчинялися правомірно, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для повернення боржнику стягнутих з нього коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

- загальна сума, яку позивач вказує у позовній заяві, не була перерахована у повному обсязі стягувачу, позивачем не взято до уваги, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово,

- позивачем не надано документів на підтвердження розміру коштів, стягнутих з нього за виконавчим провадженням.

З матеріалів справи видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни знаходилося виконавче провадження № 63442894 з примусового виконання виконавчого напису № 1804, вчиненого 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості у розмірі 94 463,04 грн (а.с.27).

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року у справі № 185/1442/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1804, вчинений 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості у розмірі 94 463,04 грн

Главою 83 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.

При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20.

На підтвердження суми, відрахованої з доходів позивача на користь відповідача на виконання виконавчого напису нотаріуса, надано довідку за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни (а.с.11-16).

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі заяви ОСОБА_1 21 вересня 2021 року була проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо здійснення виконавчого провадження № 63442894.

У результаті перевірки було встановлено, що 12 серпня 2021 року приватним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому приватним виконавцем надано довідку про здійснення відрахувань та виплат за виконавчим провадженням № 63442894. Сума стягнутих коштів на витрати виконавчого провадження становить 569 грн, основна винагорода приватного виконавця 1749 грн 33 коп, заборгованість згідно з виконавчим документом 17 493 грн 17 коп.

Крім того приватним виконавцем Русецькою О.О. надана ОСОБА_1 довідка про здійснення відрахувань та виплат ВП № 63442894, згідно якої сума коштів, стягнутих на користь ТОВ «Вердикт капітал» складає 17 493 грн 17 коп (а.с.24).

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Вердикт капітал» безпідставно набутих коштів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Сума коштів, стягнутих на користь відповідача, підтверджується належним доказом довідкою приватного виконавця.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, що підтверджується квитанцією № 35478863 від 09 листопада 2021 року (а.с.1).

Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті за виконавчим написом нотаріуса, який не підлягає виконанню, у розмірі 17 493 (сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто три) грн 17 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», 04053 місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5, .

Суддя У.М. Болдирєва