Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1637/21
Провадження № 2/494/181/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку загального провадження цивільну справу №494/1637/21 за позовом ОСОБА_1 до Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

01.12.2021 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовними вимогами до Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач у позовній заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельний пай. Після її звернення до нотаріуса з питання про прийняття спадщини на вищевказане майно, її було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, так як вона пропустила шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, який на даний час можливо продовжити лише у судовому порядку. Як зазначає позивач , що вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори у зв`язку із хворобливим станом, поганим самопочуттям і зайнятістю на роботі. На підставі цього, вона звернулася до суду та просить задовольнити її позов в повному обсязі та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження по справі та ухвалою суду від 17.01.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до наказу №10-од від 28.03.2022 року про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину, постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 31.05.2022 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Разом з цим, 24.02.2022 року на усій території України введено воєнний стан, а тому розгляд справи відбувся за наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні 21.04.2022 року позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Підтвердила обставини викладені в позовних вимогах. Крім того, зазначила, що позивач письмово не зверталась до нотаріуса та також їй відомо, що строк пропущений.

Представник відповідача у судові засідання 17.01.2022 року, 05.04.2022 року та 21.04.2022 року не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Третя особа: ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. З позовом ОСОБА_1 згоден.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельний пай, як зазначено у поясненнях в позовній заяві.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів».

Водночас, позивачем ні під час підготовчого судового засідання, ані у судовому засіданні, ані у позовній заяві не зазначено про необхідність витребування спадкової справи та чи про наявність її у нотаріуса. Також, до матеріалів справи не надано жодного письмового доказу щодо звернення до нотаріусу та відмови у прийнятті спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного строку.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

При цьому, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях ч.6 ст.81 ЦПК України.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Більш того, під час судового засідання позивачу неодноразово ставились питання щодо за явлення клопотання, надання інших доказів, та роз`яснено, що справа розглядатиметься на підставі тих доказів, що містяться у матеріалах справи, однак позивач вказувала про достатність усіх доказів у матеріалах справи та будь-які клопотання відсутні.

Окрім цього, згідно зі ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках».

Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше) позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Тобто, обов`язковою підставою для отримання спадщини є особисте звернення позивача до нотаріуса про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Виходячи з вище викладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд констатує, що прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини.

Більш того, згідно глави 10 «Видача свідоцтва про право на спадщину» Наказу Міністерства юстиції України №296/5 «Про порядок вчинення нотаріальних дій» вбачається, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Пунктом 1.2 пункту 1 глави 10 вказаного Порядку передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Пунктом 2.1. пункту 2 глави 10 цього ж порядку вбачається, що Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця

на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Суд вважає зазначити, що саме з моменту подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, нотаріус розпочинає процедуру встановлення дотримання заявником вимог Закону та наявність підстав для вступу у спадщину, та приймає відповідне рішення ( в тому числі, у разі пропуску 6-місячного строку надає відповідне письмове роз`яснення).

Всупереч цьому, позивач особисто з заявою до нотаріуса не зверталася та будь-яких рішень (роз`яснень) не отримувала, про що підтвердила у судовому засіданні.

Більш того, не надано жодного доказу на підтвердження пропущеного шестимісячного строку, як зазначено у позові, а саме: щодо хворобливого стану, зайнятості на роботі, тощо.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем не дотримана процедура вступу у спадщину, оскільки вона з власної волі не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідного рішення (роз`яснення) нотаріусом не прийнято та передчасно подано позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України ст.ст. 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позону заяву ОСОБА_1 до Новокальчевської ОТГ Березівського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Новокальчевська ОТГ Березівського району Одеської області (вул. Паркова 71, с. Новокальчеве Березівського району Одеської області, )

Третя особа: ОСОБА_2 (с. Виноградне Березівського району Одеської області)

Повни текст рішення виготовлений та підписаний 26.04.2022 року.

Суддя І.А. Римар