Справа № 188/182/22
Провадження № 2/188/307/2022
27 квітня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ніколаєвої І.К.
за участю секретаря
судового засідання Фесик Ю.В.
розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про усунення перешкоди в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, позивач з 06.05.2015 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2015 року номер витягу: 37153065 номер запису : 9573621.
Згідно довідки № 48 від 20.01.2022 виданої ОСОБА_1 відділом ЦНАП Миколаївської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни:
- ОСОБА_1 , 1957 року народження;
- ОСОБА_4 , 1957 року народження;
- ОСОБА_5 ,1978 року народження;
- ОСОБА_2 , 1999 року народження;
- ОСОБА_3 , 2000 року народження;
- ОСОБА_6 ,1952 року народження.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, про що складено Акти проведення перевірки факту проживання від 20.01.2022 депутатом Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Артиковим І.Х.
Відповідачі не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в житловому будинку не має і взагалі станом будинку не цікавляться.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач , ні інші члени його родини відповідачам не чинять.
Реєстрація відповідачів за місцем проживання, в належному йому на праві приватної власності житловому будинку, створює позивачеві перешкоди в користуванні житловою площею, він позбавлений права повноцінно користатися субсидією по оплаті комунальних послуг. Добровільно знятися з реєстрації за вказаною вище адресою відповідачі відмовляються.
І тому, Позивач, як власник житлового будинку вважає, що його право порушене, він звернувся до суду з даним позовом і посилається на ч.1 ст.321 ЦК України, яка зазначає, що права власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійснення.
Відповідно до ст..386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Права за відповідачем щодо користування належним йому майно не зберігається, між ним та відповідачами відсутні будь які відносини, які відповідно до ст. З Сімейного Кодексу України, вказували б на наявність у них сімейних відносин.
Керуючись ст.ст. 64,71,72, ЖК України, ст. ст. 386, 405 ЦК України , ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2-5,15,175,176 ЦПК України позивач звернувся до суду за захистом його порушеного права та прохає задовольнити його позов.
Позивач в судовому засіданні не з`явився надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохає суд задовольнити позов та у разі неявки відповідачів прохає винести заочне рішення по справі. Вважає, що наявність прописки у його домоволодінні відповідачів заважає йому належним чином розпоряджатися законним правом щодо власності на житловий будинок.
Відповідачам ухвалу про відкриття позовного провадження у справі надіслано замовною кореспонденцією. Відповідно до пп. 99-1.99-2 та 116 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачі вважається належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.
Оскільки, відповідачі були повідомлені про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надали, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України, за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити з оглядом на наступні обставини.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що з 06.05.2015 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2015 року номер витягу: 37153065 номер запису : 9573621.
Згідно довідки №48 від 20.01.2022 виданої ОСОБА_1 відділом ЦНАП Миколаївської сільради Синельниківського району Дніпропетровської області в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни:
- ОСОБА_1 , 1957 року народження;
- ОСОБА_4 , 1957 року народження;
- ОСОБА_5 ,1978 року народження;
- ОСОБА_2 , 1999 року народження;
- ОСОБА_3 , 2000 року народження;
- ОСОБА_6 ,1952 року народження.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, що підтверджується Актами проведеними перевірок по факту проживання від 20 січня 2022 року, які були складені депутатом Миколаївської сільської ради Артиковим І.Х. року в присутності двох свідків.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно з ст. 405 ЦК України житлом члени сім`ї власника житла , які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Отже, суд встановив, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами, задовольняючи позовні вимоги суд захищає права власника житлового будинку.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією АТ « УКРПОШТА» від 09.02.2022 року , але позивач прохає залишити його за ним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 16,317,319,383,391 ЦК України, ст.ст. 12,76,81,141,263 - 265 , 273, 352, 354, ЦПК України, ст.ст. 150,156,405 ЖК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя І. К. Ніколаєва