Справа № 185/9719/21
Провадження № 2/185/1000/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг без номера від 21 жовтня 2011 року, у загальному розмірі 12 105 грн 04 коп, яка виникла станом на 03 жовтня 2021 року, і складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 313 грн 35 коп, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1791 грн 69 коп.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явились.

Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку.

Відповідач причину неявки не повідомив, його позиція по справі викладена у відзиві на позов.

Тому суд проводить розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів з урахуванням заяв по суті справи.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву від 21 жовтня 2011 року, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

На виконання цього договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 16 000 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено, або погашено не в повному обсязі.

Прострочені відсотки це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені не в повному обсязі.

14 січня 2022 року надійшов відзив, за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що він не ознайомлювався і не погоджувався з Тарифами банку та Умовами та правилами надання банківських послуг, його підпис на зазначених документах відсутній, тому їх не можна вважати складовими частинами договору. В заяві, яку він підписав, нічого не зазначено про кредит, не заповнено розділ «бажаний кредитний ліміт». Договір укладено з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Розмір заборгованості визначений на підставі розрахунку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не може бути належним доказом. Крім того позивач неправомірно зарахував погашену ним суму в якості відсотків та інших видів відповідальності.

З матеріалів справи видно, що 21 жовтня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач у відзиві на заперечує факт підписання ним цієї анкети-заяви (а.с.14).

Текст анкети-заяви містить вказівку на те, що особа, яка підписала анкету-заяву, погоджується на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Також в анкеті-заяві значиться, що особа, яка підписала анкету-заяву, зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

К відзиві на позов відповідач заперечує факт його ознайомлення та погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами.

На виконання умов договору банком видавалися ОСОБА_1 кредитні картки, термін дії останньої картки вересень 2022 року (а.с.13).

Позивачем надано виписку за договором, укладеним з ОСОБА_1 за період з 31 жовтня 2011 року по 06 жовтня 2021 року, яка містить інформацію про використання відповідачем кредитного ліміту (а.с.48-55).

При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які були надані відповідачу для ознайомлення у письмовій формі.

Відповідно до статті 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до виявленого бажання відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який протягом строку користування кредитом змінювався.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості (а.с.5-11), станом на 03 жовтня 2021 року наявна заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 313 грн 35 коп, за простроченими відсотками - у розмірі 1791 грн 69 коп.

Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Наданою позивачем випискою з рахунку ОСОБА_1 підтверджується використання відповідачем кредитних коштів в межах встановленого кредитного ліміту.

Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, нічим не спростовується. Відповідачем не заявлено клопотання про призначення бухгалтерської експертизи для перевірки правильності нарахування заборгованості, не зроблено власного розрахунку при тому, що відповідач не заперечує факту використання ним кредитних коштів.

Проте наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.15-38) не містить підпису позичальника і не визнається відповідачем.

Відповідно до положень статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1048,1050 ЦК України про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

У анкеті-заяві відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг процентна ставка не зазначена.

Відповідно до постанови від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Велика Палата Верховного Суду вважає, що до правовідносин між банком та позичальником стосовно отримання споживчого кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися самим банком.

За відсутності письмового підтвердження про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших істотних умов кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані і не визнаються позичальником.

В анкеті-заяві, підписаній відповідачем, розмір процентної ставки не зазначений, тому з урахуванням наведеного висновку Верховного Суду, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку не є складовою кредитного договору і розмір процентної ставки за кредитом сторонами не погоджений.

Тому в частині стягнення заборгованості по відсотках позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, наявні підстави для стягнення з відповідача фактично використаної ним суми кредитних коштів заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 313 грн 35 коп.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2270 грн, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, що підтверджується платіжним дорученням № PROM2BL7VI від 02 листопада 2021 року (а.с.1).

Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог майнового характеру.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номера від 21 жовтня 2011 року, яка виникла станом на 03 жовтня 2021 року і складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 10 313 (десять тисяч триста тринадцять) грн 35 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001 місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва