СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/793/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід головуюючому судді Ул`яновській О.В. в рамках цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Герасименко Наталія Миколаївна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями цивільна справа ун. №759/15813/20; пр. №2/759/1517/21 передана у провадження судді Ул`яновській О.В. 03.11.2021.

Ухвалою судді від 04.11.2022 прийнято справу до свого провадження.

В судовому засіданні представник позивача заявив головуючому судді Ул`яновській О.В. відвід, який мотивовано тим, що суддя відмовила у повторному допиті свідків, а тому у позивача та його представника виникають сумніви у можливості здійснювати суддею Ул`яновською О.В. правосуддя у вказаній справі та бути об`єктивною та неупередженою.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вказаної заяви заперечував просив відмовити.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, отже заява про відвід не передається на реєстрацію в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

За вказаних обставин, перевіривши наведені підстави представника позивача для відводу головуючого у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 40 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід головуюючому судді Ул`яновській О.В. в рамках цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Герасименко Наталія Миколаївна, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА