Постанова

Іменем України

26 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 390/1378/20

провадження № 61-1074св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області як правонаступник Созонівської сільської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Созонівської сільської ради про відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2021 року у складі судді Бойко І. А. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 рокуу складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Мурашко С. І., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду, завдану протиправними діями, в розмірі по 1 500 000,00 грн кожному.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилалися на те, що в період з 2016 до 2019 роки ОСОБА_1 чотири рази зверталась до сільської ради про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Созонівська сільська рада всупереч законодавству приймала рішення про відмову в задоволенні вказаних заяв. Ці рішення сільської ради були скасовані в судовому порядку. Протиправними діями сільської ради позивачам спричинено моральну шкоду яка полягає у тривалому психічному напруженні, перенесених душевних стражданнях, через відчуття несправедливості, стурбованості і тривоги з огляду на незаконні рішення щодо позбавлення їх спільного права користування земельною ділянкою. Вжиття заходів щодо захисту своїх прав в судах призвело до порушення життєвого укладу, оскільки потребує багато часу і власних ресурсів. При цьому намагання позивачів законним шляхом захистити свої права сільська рада серед мешканців села висвітлювала як перешкоджання в отриманні земель учасниками антитерористичної операції, що в сукупності призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків з оточуючими. У зв`язку з цим просили позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Кіровоградський районний суд Кіровоградської області заочним рішенням від 13 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивачі не довели факт завдання їм моральних страждань та душевних переживань, наявність втрат немайнового та майнового характеру, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Кропивницький апеляційний суд постановою від 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишив без задоволення. Заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2021 року залишив без змін.

Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Підставою касаційного оскарження вказували те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 22 січня 2020 року у справі № 560/798/16, від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки обставинам справи які свідчать про зумисні мотиви протиправних дій відповідача, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні і психологічні наслідки для позивачів, які є людьми похилого віку, а один з них має інвалідність. При цьому суди не врахували, що Созонівська сільська рада не виконала рішення Кіровоградського адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, повторно не розглянула звернення ОСОБА_2 та не прийняла за ними рішення з урахуванням висновків суду, чим позбавила його права на землю. Суди дійшли помилкового висновку, що моральна шкода, завдана через вимушеність пошуку і отримання правової допомоги, звернення до судів з метою неодноразового оскарження рішень, дій та бездіяльності відповідача, входить до складу судових витрат. Крім того, суди не взяли до уваги те, що відповідач не довів, що його тривала протиправна діяльність та бездіяльність не викликала у позивачів психічного напруження у зв`язку з очікуванням рішення, розчарування в діяльності народних обранців громади та додаткового психічного напруження, спричиненого дискримінацією під час розгляду їх заяв порівняно із заявами інших громадян, які належно вирішувались, невиконанням рішення суду та тривалістю розгляду справ судами.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

07 лютого 2022 року справа № 390/1378/20 надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням Созонівської сільської ради від 06 вересня 2011 року № 118-10/11 ОСОБА_1 надано право користування земельною ділянкою площею 0,14 га за адресою: АДРЕСА_1 для ведення городництва.

Рішенням Созонівської сільської ради від 12 серпня 2016 року № 105-8/16 надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності на АДРЕСА_1 . Рішення Созонівської сільської ради від 06 вересня 2011 року № 118-10/11 «Про надання права користування земельною ділянкою ОСОБА_1 » визнано таким, що втратило чинність.

Листом від 19 серпня 2016 року № 244 сільський голова Пузаков Д. В. повідомив ОСОБА_1 про те, що на засіданні сесії Созонівської сільської ради, що відбулась 12 серпня 2016 року, зокрема, розглянуто питання про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки учаснику АТО ОСОБА_3 . Це питання розглядалось на підставі письмового клопотання депутата районної ради та голови Громадської організації «Кіровоградська районна організація захисників Вітчизни «Бойове братство» (далі - ГО «Бойове братство») Колінька В. О. та письмової заяви самого ОСОБА_3 . Депутати щодо цього питання проголосували одноголосно, і прийнято рішення, яким припинено дію рішення від 06 вересня 2011 року № 118-10/11.

Голова ГО «Бойове братство» Колінько В. О. листом від 11 жовтня 2016 року № 21 звернувся до голови Созонівської сільської ради та повідомив, що він не підтримує надання земельних ділянок учасникам АТО за рахунок земель, наданих іншим особам.

Рішенням Созонівської сільської ради від 21 жовтня 2016 року № 131-10/16рішення від 12 вересня 2016 року № 105-8/16 скасовано.

Рішенням Созонівської сільської ради від 21 жовтня 2016 року № 133-10/16 надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності на АДРЕСА_1 .

Рішенням Созонівської сільської ради від 21 жовтня 2016 року № 132-10/16, рішення від 06 вересня 2011 року № 118-10/11 скасовано.

ОСОБА_1 рішенням Созонівської сільської ради від 23 грудня 2016 року № 11/16 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,045 га - для ведення садівництва та площею 0,085 га - для ведення городництва.

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09 березня 2017 року у справі № 390/1978/16-а визнано незаконним та скасовано рішення Созонівської сільської ради від 21 жовтня 2016 року № 132-10/16 «Про скасування рішення сільської ради від 06 вересня 2011 року № 118-10/11».

У серпні 2018 року ОСОБА_2 надав до Созонівської сільської ради звернення з приводу одного з об`єктів інфраструктури сільської ради.

Рішенням Созонівської сільської ради № 296-14/18 вирішено відмовити ОСОБА_2 у зверненні від 06 серпня 2018 року № 435 та рекомендовано сільському голові Пузакову Д. В. видати розпорядження про припинення розгляду скарг, заяв і звернень від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням Созонівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року № 297-14/18 «Про розгляд заяви депутата Созонівської сільської ради Саладей Л. Д.» припинено право користування земельною ділянкою наданою для ведення городництва ОСОБА_1 згідно з рішенням від 06 вересня 2011 року № 118-10/11 «Про надання права користування земельною ділянкою ОСОБА_1 ».

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2019 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2019 року у справі № 390/109/19 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Созонівської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення Созонівської сільської ради від 26 жовтня 2018 року № 297-14/18 «Про припинення права користування земельною ділянкою», наданого ОСОБА_1 рішенням від 06 вересня 2011 року № 118-09/11 «Про надання права користування земельною ділянкою».

Рішенням Созонівської сільської ради від 21 жовтня 2016 року № 354-17/19 надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності на АДРЕСА_1 .

Рішеннями Созонівської сільської ради від 18 грудня 2018 року № 311-15/18, від 01 березня 2018 року № 325-16/18, від 07 червня 2019 року № 556-18/19 ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовним розміром 0,14 га для ведення садівництва.

Рішенням Кропивницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 340/2293/19 визнано протиправним дії Созонівської сільської ради щодо відмови в наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою та передання у власність для садівництва земельної ділянки загальним розміром 0,12 га за адресою: АДРЕСА_1 , викладеної в рішенні Созонівської сільської ради від 07 червня 2019 року № 556-18/19, та зобов`язано Созонівську сільську раду повторно, з урахуванням висновків суду у справі, розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 травня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність для садівництва орієнтовним розміром 0,12 га на АДРЕСА_1 .

Рішенням Созонівської сільської ради від 07 червня 2019 року № 557-18/19, ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва.

З рішення Кропивницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 340/1741/19 видно, що ОСОБА_2 звернувся до Созонівської сільської ради із заявою № 239 про надання йому дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва. Згодом він подав звернення від 15 травня 2019 року № 249, у якому повідомив депутатів сільської ради, що в разі надання йому такого дозволу безоплатно передасть виділену йому земельну ділянку у власність учаснику АТО. Також ОСОБА_2 надіслав звернення від 27 травня 2019 року № 271 до депутатів Созонівської сільської ради та сільського голови Пузакова Д. В. щодо розгляду питання про дострокове припинення повноважень сільського голови у зв`язку з порушенням ним Конституції та законів України, прав, свобод і законних інтересів громадян та несумлінного виконання ним посадових обов`язків. За результатом розгляду справи суд ухвалив рішення, яким визнано протиправним та скасовано рішення Созонівської сільської ради від 07 червня 2019 року № 357-18/19 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ». Зобов`язано Созонівську сільську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 13 травня 2019 року № 239, від 15 травня 2019 року № 249, від 27 травня 2019 року № 271 та прийняти за ними рішення з урахуванням висновків суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені у статтях 1173 та 1174 ЦК України. Зокрема статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між ними.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі посилалися на те, що внаслідок бездіяльності Созонівської сільської ради, яка полягає у ненаданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки та ненаданні у власність земельної ділянки, їм завдано моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України).

Встановивши, що позивачі не довели належними та достатніми доказами факт заподіяння їм моральної шкоди, причинний зв`язок між бездіяльністю (діями) Созонівської сільської ради та настанням тих негативних наслідків, про які вони вказували, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Оцінюючи спірні правовідносини, Верховний Суд виходить з того, що скасування в судовому порядку рішень органу місцевого самоврядування саме по собі не дає підстав уважати про доведеність факту завдавання позивачам моральної шкоди. Ненадання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки також не свідчить про доведеність факту завдання моральної шкоди особі, якій не надано такий дозвіл.

У зв`язку з цим доводи скарги про те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачам моральної шкоди, не дали належної оцінки доказам, доданим до позовної заяви, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень судом касаційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції Верховного Суду.

Посилання в касаційній скарзі на те, що висновки апеляційного суду суперечать правовим висновкам Верховного Суду у вказаній категорії справ, є безпідставними, оскільки фактичні обставини справ не є тотожними та ідентичними. Як зазначалося вище, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні кожного окремого спору про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що у цій справі суди не встановили. Тобто з урахуванням фактичних обставин цієї справи, встановлених судами попередніх інстанцій, немає підстав вважати, що суди ухвалили рішення без урахування висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов