Постанова

Іменем України

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 220/30/21

провадження № 61-10575св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як правонаступник Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як правонаступника Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 лютого 2021 року у складі судді Якішиної О. М. та постанову Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року у складі колегії суддів: Попової С. А., Зайцевої С. А., Пономарьової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позову

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути пенсію в розмірі 152 382,13 грн, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . На підставі довідки Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі -Великоновосілківське УПФ) від 17 березня 2020 року № 3029/05-7 позивач 30 березня 2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману чоловіком пенсію в розмірі 339 995,57 грн

Проте Великоновосілківське УПФ надало нотаріусу неправильні і неповні відомості щодо суми недоотриманої пенсії її чоловіком за життя, оскільки розмір неотриманої ОСОБА_2 з 2014 року не з його вини пенсії є значно більшим - за повідомленням управління ПФУ загальна сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року становить 485 572,59 грн.

Відповідно до службового чека від 26 червня 2020 року позивач отримала від відповідача поштовий переказ - недоотриману пенсію лише в сумі 333 190,46 грн.

Ураховуючи, що відповідач зменшив суму грошових коштів, набутих нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на 152 382,13 грн, позивач просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Великоновосілківський районний суд Донецької області рішенням від 18 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з Великоновосілківського УПФ Донецької області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_2 у сумі 6 805,11 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач має право на недоотриману пенсію в сумі 6 805,11 грн як різницю між сумою, вказаною у свідоцтві про право на спадщину, та фактично виплаченою відповідачем сумою за період з 31 березня 2017 року до 30 вересня 2019 року.

Позовні вимоги в частині стягнення решти грошових коштів недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю спадкодавця за період часу з 01 вересня 2014 року до 01 березня 2017 року в розмірі 145 577,02 грн задоволенню не підлягають, оскільки видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом на суму 339 995,57 грн позивач не оспорює, доказів його визнання недійсним не надано.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Донецький апеляційний суд постановою від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 лютого 2021 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині виплати решти недоотриманої пенсії чоловіка з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року, не охопленої свідоцтвом про право на спадщину, в розмірі 152 382,13 грн, оскільки видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 березня 2020 року не є предметом спору у цій справі, воно не оспорене та є чинним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 23 червня 2021 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду; на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, зокрема, довідку-розрахунок, надану відповідачем у справі, стосовно розміру недоотриманої пенсії за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року, та не надали їм належної правової оцінки.

На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що оскаржувані судові рішення є такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Суди не врахували довідку-розрахунок розміру недоотриманої спадкодавцем пенсії, яку було надано відповідачем на вимогу суду, згідно з якою розмір нарахованої та неотриманої її чоловіком пенсії за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року становить 485 572,59 грн.

Позивач не оскаржує суму нарахованої відповідачем пенсії за період з 31 березня 2017 року до 30 вересня 2019 року, розмір якої вказаний у свідоцтві про право на спадщину за законом. На запит нотаріуса відповідач надав довідку лише за вказаний період, однак вона не позбавлена законом права отримати й іншу частину нарахованої, однак не отриманої за життя спадкодавцем пенсії.

13 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ в Донецькій області) на касаційну скаргу, який мотивований тим, що доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують.

ОСОБА_1 01 квітня 2020 року звернулася до відповідача із заявою та відповідними документами щодо виплати недоотриманої пенсії, оскільки доказів поважності пропуску строку звернення ОСОБА_2 за виплатою належної йому пенсії немає, відповідач відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплатив недоотриману пенсію спадкоємцю за три роки до дати звернення в розмірі 333 190,46 грн за період з 31 березня 2017 року до 30 вересня 2019 року.

Недоотримана сума пенсії без надання доказів поважності причин неотримання ОСОБА_2 належних йому коштів не може бути включена до складу спадщини, оскільки спадкодавець втратив право на їх виплату.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

29 липня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2021 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_3 справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року залучено до участі у справі ГУ ПФУ в Донецькій області як правонаступника Великоновосілківського УПФ.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його спадкоємцем за законом першої черги є дружина ОСОБА_1 , яка в установлений законом строк прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2020 року спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої ОСОБА_2 пенсії у сумі 339 995,57 грн, що підтверджується довідкою, виданою Великоновосілківським УПФ 17 березня 2020 року.

26 червня 2020 року ОСОБА_1 виплачена недоотримана пенсія її померлого чоловіка в сумі 333 190,46 грн.

Згідно з відповіддю Великоновосілківського УПФ від 07 серпня 2020 року № 176-161/К-05/8-0575/20 недоотримана пенсіонером ОСОБА_2 пенсія за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року становить 485 572,59 грн. ОСОБА_1 сплачено за поштовим переказом за разовим дорученням № 18/39/177 недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 за три роки до дати звернення (з 31 березня 2017 року до 30 вересня 2019 року) в розмірі 333 190,46 грн. В решті відмовлено згідно зі статтями 52, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга

підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

У цій справі спір виник у зв`язку з невиплатою спадкоємцеві суми нарахованої за життя спадкодавця пенсії, однак неотриманої ним, яка не охоплена свідоцтвом про право на спадкове майно за законом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що частина нарахованої, але не виплаченої спадкодавцеві суми пенсії не охоплена свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке в законному порядку не оскаржене і є чинним, проте з такими висновками судів погодитися не можна з огляду на таке.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії

(доплат до пенсії).

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19).

Суди встановили, що розмір нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 за життя пенсії за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2019 року становить 485 572,59 грн.

Позивач в установлений законом строк вступила у спадщину після смерті ОСОБА_2 як спадкоємиця за законом першої черги.

Отже, ОСОБА_1 успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплачена ОСОБА_2 за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Сама по собі видача спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому зазначено менший розмір недоотриманої спадкодавцем пенсії, ніж передбачений законом, не є підставою для відмови спадкоємцю в задоволенні позову з підстав неоскарження спадкоємцем цього свідоцтва, адже, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набула право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману ним пенсію, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України вона має право на її отримання.

Обмеження у три роки на виплату нарахованої пенсії за минулий час, що передбачені частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовують тільки за наявності вини пенсіонера у несвоєчасному отриманні пенсії.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач зазначала про те, що жодної вини її чоловіка у неотриманні пенсії за життя не було, адже пенсію її чоловік не отримував у зв`язку з тим, що на сході України розпочалася Антитерористична операція і пенсії особам, які проживали на непідконтрольній Україні території не нараховувалися і не виплачувалися.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування таких доводів позивача, тому не має правових підстав для застосування обмежень передбачених частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ураховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими.

Ухвалюючи рішення суди на вказане уваги не звернули, дійшовши помилкових висновків про те, що позивач має право лише на отримання різниці розміру пенсії між зазначеним розміром у свідоцтві про право на спадщину і фактично виплаченим.

З огляду на викладене Верховний Суд приймає аргументи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні спірних правовідносин.

Частинами першою, третьою статті 412 ЦПК України установлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково й ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалені у цій справі

рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір при зверненні з позовною заявою, апеляційною та касаційною скаргами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6 857,19 грн (1 523,82 + 2 285,73 + 3 047,64).

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 лютого 2021 рок та постанову Донецького апеляційного суду від 25 травня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю, задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 152 382,13 грн (сто п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дві гривні 13 копійок) недоотриманої пенсії у порядку спадкування за законом.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 6 857,19 грн (шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень 19 копійок) судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов