КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 757/37165/20-ц

номер провадження №22-ц/824/1707/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Плясуна Олександра Івановича

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року /суддя Вовк С.В./

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, спожиті в період з 01 липня 2014 року по 30 червень 2020 року з водопостачання та водовідведення у розмірі 19 447,56 грн, 59, 82 грн внесок на обслуговування вузла комерційного обліку, 3 % річних у розмірі 1 186, 68 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 638, 66 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 59-60/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «АК «Київводоканал» Плясун О.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі стягнувши суму боргу 19 507,38 грн, 3% річних - 1186, 68 грн та 3 638, 66 грн інфляційних втрат.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідачем сплачено не всю заборгованість і лише 18.03.2021 р., що призвело до безпідставного звільнення від сплати 3% річних та інфляційних втрат. Судом першої інстанції не було також взято до уваги і те, що згідно з показами демонтованого лічильника відповідачем реально спожито 92 м3 холодної води. Відповідачем в свою чергу надано докази, що лічильник холодного водопостачання № 5608265 не пройшов періодичну повірку засобів обліку води, та надано довідку про непридатність, у зв`язку з чим 12.01.2021 р. було здійснено демонтаж лічильника та монтаж і опломбування нового лічильника № 02004794. Таким чином, у ПрАТ «АК «Київводоканал» відсутні законні підстави для врахування показів лічильника холодної води та проведення відповідних коригувань нарахувань за відповідно до вимог ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», за показами лічильника, який не пройшов державну повірку. Відповідач не зверталась у тижневий строк з дня встановлення нового лічильника для поставлення на абонентський облік, а тому нарахування проводились за тарифами для споживачів, які не мають квартирного приладу обліку холодної води, відповідно до Постанови КМУ від 21.07.2005 р. №630. Суд першої інстанції також безпідставно посилається у рішенні на відсутність реагування на звернення відповідачки у березні 2021 року, оскільки на звернення проведено взяття на облік та опломбування лічильників, що підтверджується відповідними актом, під час розгляду в суді першої інстанції зазначені питання відповідачкою не порушувалися, відзив або інші процесуальні документи, які б містили заперечення на позов не надходили. Щодо застосування строку позовної давності, вказував на те, що відповідачка є єдиним власником квартири, водночас, з нею зареєстрований також і ОСОБА_2 , який отримує пільгу, як учасник ліквідації аварії на ЧАЄС, що відображено у розрахунках, перерахування коштів здійснювалось щомісячно, що у свою чергу засвідчує згоду на відповідні розрахунки. Крім того, відповідачка здійснила оплату за послуги у липні 2015 р. у розмірі 806, 93 грн, що перевищує суму місячного платежу, що підтверджує визнання нею боргу та перериває строк позовної давності. Крім того, судом повинно бути враховано положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ щодо продовження строків на період дії карантину. За несплату за надані послуги у лютому 2017 р., позивач дізнався 21.03.2017 р., карантин триває, а тому строк позовної давності застосуванню не підлягає.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

17.03.2022 р. наказом Голови Київського апеляційного суду Головачова Я.В. в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи. Припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату Київського апеляційного суду. Установлено, що судді Київського апеляційного суду можуть здійснювати свої повноваження дистанційно у доступному для них місці (в межах України), що дає можливість здійснювати повноваження судді апеляційного суду.

Відповідно до даних системи АСЕД «Апеляція» після 24.02.2022 р. жодних клопотань від сторін не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що

апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно з довідкою ПрАТ «АК «Київводоканал» від 05 серпня 2020 року № 5797/8/8/02-20 у ОСОБА_1 станом на 30 червня 2020 року обліковується заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по о/р за адресою по АДРЕСА_1 у сумі 19 507, 38 грн, з них заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення становить 19 447, 56 грн та 59, 82 грн - внесок на обслуговування вузла комерційного обліку.

Згідно з долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 року по червень 2020 року сукупний борг з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних становить 24 332, 72 грн.

18.03.2021 р. за центральне постачання холодної води та водовідведення ОСОБА_3 сплачено 2001, 55 грн, за центральне водовідведення гарячої води ОСОБА_3 на особовий рахунок ОСОБА_1 сплачено 694,42 грн. /а.с.54-55/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався нормами частини першої статті 526 ЦК України про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

За змістом пунктів 1, 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Відмовляючи у вимогах, суд першої інстанції вірно виходив з того, що 30.12.2020 року в належній відповідачу квартирі здійснено повірку лічильників на дому, а саме: лічильника гарячого водопостачання № 5604940 (показники на дату повірки - 00066 м3); лічильника холодного водопостачання № 5608265 (показники на дату повірки - 00090 м3).

12.01.2021 року здійснено демонтаж лічильника холодної води № 5608265 (з показниками 00090 м3) та монтаж і опломбування нового лічильника холодної води № 02004794 (з показниками 00000 м3), про що було складено відповідні акти.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано враховано те, що згідно з показниками демонтованого та встановленого нового лічильника холодного водопостачання реально спожито 92 м3 холодної води (90 м3+ 2 м3).

Виходячи з наведеного заборгованість за централізоване постачання холодної води та водовідведення (ХВП) складає 2 001, 55 грн (92 х 21,756=2 001,55), де 92 - кількість спожитої та відведеної холодної води, 21,756 - розмір тарифу.

З наданого відповідачем дублікату квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.03.2021 вбачається, що ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 сплатила 2 001, 55 грн за центральне постачання холодної води та водовідведення.

Жодних доказів з боку позивача про невідповідність даних вимірювача в 90 м3, окремим дослідженням вимірювача не проводилося. Розрахунок взятий середній, площа будинку невідома, на одну особу в місяць без посилань на тариф у відповідний період.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність обґрунтованості позовних вимог у розмірі, який перевищує обсяг фактично спожитої кількості холодної води згідно показань приладів обліку та оплаченої відповідачем, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що лічильник не був взятий на облік, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 9 п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, якою затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, виконавець зобов`язаний забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку.

Доказів того, що приймання на абонентський облік засобів обліку води, встановлених у квартирі позивачки за весь період вказаний у позовній заяві не проводилось, позивачем не надано, експертиза лічильника не проводилась.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги показники демонтованого лічильника та тариф, за яким здійснено розрахунок.

Щодо періоду нарахування та строків позовної давності, відповідачкою до суду першої інстанції подано заяву про їх застосування у порядку ст.ст. 257, 258 ЦК України, щодо основної заборгованості - три роки, щодо нарахування неустойки (штрафу, пені) один рік.

Востаннє, відповідачка здійснила оплату за послуги у липні 2015 р.

Позовна заява подана 28.08.2020 р., у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновків що період нарахування, з урахуванням трьохрічного строку позовної давності міг становити з серпня 2017 р. по червень 2020 р., в іншій частині також застосовує строк позовної давності у зв`язку з чим відмовляє в частині стягнення боргу до серпня 2017 р. і з урахуванням строку позовної давності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Плясуна Олександра Івановича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: