Постанова

Іменем України

26 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 483/913/21

провадження № 61-20778св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Миколаївського апеляційного суду у складі колегії суддів: Царюк Л. М., Базовкіної Т. М., Яворської Ж. М., від 05 жовтня 2021 року.

Зміст заяви та її обґрунтування

15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву обґрунтовано тим, що з 2003 року вона проживала однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок коронавірусної хвороби. Заявниця вказувала, що за життя мати працювала лікарем загальної практики - сімейним лікарем. Відповідно до акту розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 31 березня 2021 року, це гостре професійне захворювання на COVID-19 із смертельним наслідком для сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Очаківський центр первинної медико-санітарної допомоги»визнано таким, що пов`язане із виробництвом.Посилалась на те, що 07 травня 2021 року вона звернулась до Очаківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області із заявою про виплату допомоги, пов`язаної зі смертю матері. 14 травня 2021 року від органів Фонду надійшла відповідь про відмову у виплаті одноразової допомоги з огляду на те, що вона не є членом сім`ї померлої ОСОБА_3 . У той же час заявниця вважала, що факт родинних відносин між померлою та нею, як між матір`ю та дочкою, підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу. Відповідно до довідки № 1/3252 від 02 квітня 2021 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Очаківської міської ради, вона з 2003 року безперервно зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , де на час смерті була зареєстрована та проживала її мати. Стверджувала, що вона та її мати постійно проживали разом та вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом.

Посилаючись на обставини, викладені вище, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання у будинку АДРЕСА_1 у статусі члена сім`ї з її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті останньої.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області

у складі судді Рак Л. М. від 13 серпня 2021 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 у статусі члена сім`ї з її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті останньої.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановлення юридичного факту необхідно заявниці для реалізації її права на отримання одноразової допомоги після смерті матері. На думку місцевого суду, заявницею надані належні та достатні доказина підтвердження того, що вона є членом сім`ї померлої.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області задоволено. Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня

2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявницяне надала належних та достатніх доказів на підтвердження факту її належності до члена сім`ї померлої ОСОБА_3 . Апеляційний суд зазначив, що реєстрація місця проживання заявниці за адресою місця проживання її матері та при цьому її перебування у зареєстрованому шлюбі, за відсутності інших доказів спільного проживання з матір`ю, не свідчать про реальність сімейних відносин між померлою та заявницею, як членами сім`ї.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2021 року,представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасуватипостанову Миколаївського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року і направити справу на новий розгляд.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначає те,

що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання

про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги обґрунтовані тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання заявниці про допит свідків, які можуть повідомити про обставини справи, підтвердити факт її спільного проживання однією сім`єю з матір`ю. Особа, яка подала касаційну скаргу, вважає, що суд апеляційної інстанції не у повному обсязі встановив обставини справи та не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У визначений судом строк відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , яка в зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Згідно з актомрозслідування нещасного випадку від 13 квітня 2021 року гостре професійне захворювання на COVID-19 із смертельним наслідком, що сталося ІНФОРМАЦІЯ_1 у сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Очаківський центр первинної медико-санітарної допомоги»ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язано із виробництвом.

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області із заявою щодо виплати одноразової допомоги, пов`язаної зі смертю матері ОСОБА_3 .

У листі Очаківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області від 14 травня 2021 року № 20-01-20-228 зазначено, що правові підстави для призначення ОСОБА_1 страхової виплати відсутні, оскільки вона є повнолітньою та не є членом сім`ї померлої ОСОБА_3 .

За змістом довідки Очаківської міської ради Миколаївської області

від 02 квітня 2021 року у будинку

АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_7 (онука).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи(пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8частини першої статті 411,частиною другоюстатті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги(частина третя статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 (далі - Порядок № 498), у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.

Страхова виплата, передбачена пунктом 3 вказаного Порядку № 498, призначається і виплачується органами Фонду разово, в рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 498 для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають, зокрема, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань).

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, суди попередніх інстанцій не врахували, що між учасниками цієї справи існує спір щодо нарахуваннята сплати соціальних виплат - одноразової допомоги члену сім`ї медичного працівника, померлого відкоронавірусної хвороби (COVID-19).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Миколаївській області заперечувало право заявниці на отримання виплат згідно із Порядком № 498. ОСОБА_1 наполягає на наявності у неї такого права.

Отже встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю з померлою, наявності у неї права на отримання страхових виплат, передбачених Порядком № 498, та правомірності рішень дій чи бездіяльності органів Фонду соціального страхування України (суб`єкта владних повноважень) можливо лише при вирішенні спору між сторонами у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суди не вправі діяти всупереч нормам процесуального права,які передбачаютьлише певні дії у відповідних ситуаціях та обставинах.

Враховуючи те, що між учасниками цієї справи існує спір з приводу соціальної виплати, а також правомірності рішень, дій чи бездіяльності органів Фонду соціального страхування України, суди відповідно до вимог статті 294 ЦПК Українимали б залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду і роз`яснити заінтересованій особі право подати позов на загальних підставах.

Суди на зазначені норми процесуального права достатньої уваги не звернули та помилково розглянули заяву по суті в порядку окремого провадження.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду

від 10 листопада 2021 року у справі № 295/3547/21.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Залишення без розгляду заяви не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду відповідної юрисдикції для вирішення спору в порядку позовного провадження.

Пунктом 5 частини першої статті 409 ЦПК Українипередбачено право суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

За таких обставин рішення постанова суду апеляційної інстанції щодо вирішення по суті заяви ОСОБА_1 ухвалена з порушенням норм процесуального права, тому наявні підстави для її скасування із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 294, 400, 409, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 рокуу частині вирішення по суті заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович