Справа № 185/1552/22
Провадження № 2/185/1864/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач з 2000 року не проживає в житловому приміщенні, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у приміщенні немає і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.

Представник позивача адвокат Бакумов О.С. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 48275896 від 24 листопада 2015 року (а. с. 7) та свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 2393 від 24 листопада 2015 року. (а. с. 8)

Відповідно до довідки від 20 січня 2022 р., виданої виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, але не проживає (а. с. 10)

Згідно акту обстеження домоволодіння ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про фактичне непроживання особи складеним комісією в складі старости Кочережківського старостинського округу Поломаренко Ю.В., депутата Вербківської сільської ради Корчевського М.І., діловода ОСОБА_8 , у присутності сусідів ОСОБА_2 дійсно не проживає за вищевказаною адресою. (а. с. 9)

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

На підставі ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач у будинку АДРЕСА_1 не проживає, інтересу до житла не виявляє, витрати по утриманню житла не несе, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 263, 264, 265, 280 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна