Справа № 754/752/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Грей О.

за відсутності сторін

розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на загальну суму 5500 гривень. Заява обґрунтована тим, що 05 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 24 листопада 2021 року представником відповідача подано заперечення проти заяви про заміну сторони у даній справі, в яких зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом вищевказаної заяви у розмірі 5500 гривень. 26 листопада 2021 року заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості була залишена без задоволення. Посилаючись на вимоги ст.. 141 ЦПК України представник позивача просив його заяву задовольнити та стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 гривень.

До судового розгляду сторони не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

05 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26 листопада 2021 року заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості була залишена без задоволення. Ухвала не була оскаржена та набрала законної сили.

Згідно до ч.1,2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Перелік підстав для винесення додаткового рішення є вичерпним.

Верховний Суд вказав, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази.

Додаткове судове рішення як невід`ємна складова основного судового рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Водночас, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений ст. 252 України, є вичерпним і доводи заявника, враховуючи відсутність прийнятого судового рішення саме у формі рішення свідчать про відсутність жодної з них для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до вимог ч.5 ст. 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ч.8 ст.141, ст. 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя