Ухвала

13 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 401/1996/19

провадження № 61-4328св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (від імені якого діє опікун ОСОБА_6 ),

треті особи без самостійних вимог: Фермерське господарство «Семенов», орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Кириченко Галини Володимирівни як представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (від імені якого діє опікун ОСОБА_6 ), треті особи без самостійних вимог: Фермерське господарство «Семенов», орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 5,68 га, розташовану на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0082 (далі - земельна ділянка № НОМЕР_1 ); скасувати в реєстрі речових прав запис про право власності та визнати за нею право власності на 1/5 частину земельної ділянки в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_1 .

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області рішенням від 22 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнив. Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Світловодської районної державної нотаріальної контори від 12 грудня 2012 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-2468, яким посвідчено право ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_1 . Скасував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 9003339. Визнав за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності за кожним на 1/5 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 . Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Кропивницький апеляційний суд постановою від 02 лютого 2021 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2020 року залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 20 жовтня 2021 року касаційну скаргу адвоката Кириченко Г. В. як представника ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява адвоката Кириченко Г. В. як представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій вона просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з підпунктами «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, у разі, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або зміну судового рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановив будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснює той суд, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Такий правовий висновок викладений, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19, від 30 березня 2021 року у справа № 911/2390/18, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц, постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 678/442/16-ц.

У цій справі встановлено, що Верховний Суд постановою від 20 жовтня 2021 року касаційну скаргу задовольнив частково, судові рішення скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому питання про розподіл судових витрат у такому випадку суд

касаційної інстанції не вирішує.

З огляду на зазначене, заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 141, 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Кириченко Галини Володимирівни як представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом у суді касаційної інстанції справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (від імені якого діє опікун ОСОБА_6 ), треті особи без самостійних вимог: Фермерське господарство «Семенов», орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов