Справа № 472/1004/21
Провадження №2/472/84/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2022 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

при секретарі Чорній О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В :

23.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування позовної заяви вказує, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року у справі №472/493/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики було задоволено у повному обсязі заявлені позовні вимоги, та стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість у загальній сумі 154 189,88 грн. (яка складається: основна заборгованість - 152 663,25 грн. та судовий збір - 1 526,63 грн.).

Зазначене рішення набрало законної сили 20.07.2015 року та на його підставі Веселинівським районним судом Миколаївської області було видано відповідний виконавчий лист. На сьогоднішній час рішення суду не виконано. Стягнута ним заборгованість ні у добровільному ні у примусовому порядку не погашена. Виконавче провадження з його примусового виконання знаходиться у стані відкритого (примусове виконання).

З огляду на такі обставини він вимушений звернутись до суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, а саме 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання судового рішення в загальній сумі 43 480, 64 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2022 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового засідання.

17 лютого 2022 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в частині заявлених позовних вимог, оскільки позивач, розраховуючи 3 % річних та інфляційних втрат, проводив розрахунок без врахування виконання зобов`язання боржником. Тому, сума яка підлягає задоволенню, виходячи з чіткого розміру зобов`язання з урахуванням виконання боржником свого зобов`язання, складає 40 102, 07 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , ознайомившись з відзивом на позовну заяву, погодився з розрахунком відповідача, суду показав, що при проведені своїх розрахунків 3% річних та інфляційних втрат не врахував часткове виконання зобов`язання боржником та не заперечує проти задоволення суми в розмірі 40 102, 07 грн.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі письмовими доказами.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року у справі №472/493/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики було задоволено у повному обсязі заявлені позовні вимоги, та стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість у загальній сумі 154 189,88 грн. (яка складається: основна заборгованість - 152 663,25 грн. та судовий збір - 1 526,63 грн.).

Зазначене рішення набрало законної сили 20.07.2015 року та на його підставі Веселинівським районним судом Миколаївської області було видано відповідний виконавчий лист.

12.09.2017 року старшим державним виконавцем Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Легкою О.В. було відкрито виконавче провадження № 54681588 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 27 листопада 2014 року в сумі 152663, 25 грн.

Однак, рішення суду не виконується, заборгованість не погашено, з огляду на такі обставини Позивач вимушений звернутись до суду з позовом щодо стягнення з Відповідача грошових коштів, а саме 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання Відповідачем судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні

компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року по справі № 459/3560/15-ц зазначив, що ст. 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед Позивачем, що підтверджується рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 06 липня 2015 року у справі №472/493/15-ц. Виконавчий лист виданий Веселинівським районним судом Миколаївської на підставі вищевказаного рішення суду направлений до органу ДВС для його примусового виконання та з 12.09.2017 року знаходиться у Веселинівському ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області ПМУ МЮ (м.Одеса). Виконавче провадження № 54681588 зі стягнення заборгованості за вищевказаним рішенням суду знаходиться у стані відкритого та тривають виконавчі дії з його примусового виконання.

З огляду на те, що Відповідач порушив грошове зобов`язання, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а саме зі сплати Відповідачем на користь Позивача 3% річних та інфляційних втрат розрахованих від суми основного зобов`язання - 152 663,25 грн. за період з 24 грудня 2018 року по 24 грудня 2021 року.

Щодо розрахунку 3% річних та інфляційних втрат.

Розрахунок 3 % річних здійснюється за формулою: Сума процентів = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

З розрахунків позивача за період з 24.12.2018 по 24.12.2021 сума 3 % річних становить 13 752, 24 грн ( 152 663, 25 х 3 х 1097 : 365 : 100 =13 752, 24 грн.).

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: Інфляційні нарахування = С х [сукупний індекс інфляції] /100% - С, де С - сума заборгованості, сукупний індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Згідно з ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17,18 ЗУ «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду викладеного у постанові від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

З врахуванням зазначеного інфляційні втрати розраховуються за період з 01.01.2019 по 31.11.2021 року.

Сукупний індекс інфляції за період 01.01.2019 - 31.11.2021 складає: 119,473%.

А отже інфляційні нарахування (сума яка підлягає до стягнення) складають 29 728, 40 грн. (виходячи із розрахунку) = 152 663,25 х 119,473% /100% - 152 663,25.

Враховуючи те, що відповідачем було добровільно сплачено частину боргу, а саме:

відповідно до квитанції №ПН2578207 від 12.08.2021року боржником сплачено 35000,00 грн., що зменшило розмір зобов`язання до 117663,25 грн.;

відповідно до квитанції № ПН2680099 від 20.09.2021 року боржником сплачено 35000,00 грн., що зменшило розмір зобов`язання до 82663,25 грн.;

відповідно до квитанції № ПН2781362 від 28.10.2021 року боржником сплачено 30000,00 грн., що зменшило розмір зобов`язання до 52663,25 грн.;

відповідно до квитанції ПН2863436 від 30.11.201 року боржником сплачено 36000,00 грн., що зменшило розмір зобов`язання до 16663,25 грн.;

виходячи з чіткого розміру зобов`язання з урахуванням виконання боржником свого зобов`язання інфляційні втрати складають 27217,65 грн.; 3 %річних - 12884,42 грн.; разом - 40102,07 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач в судовому засіданні погодився з наданими відповідачем розрахунками, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому, з урахуванням розрахунків відповідача, з останнього на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмінрі 27217,65 грн., а також 3 % річних у розмірі 12884,42 грн.

За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.5, 12,13,81,82,89,137, 141, 247,259,263-265,268, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 509, 533, 625 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у загальному розмірі 40 102 (сорок тисяч сто дві) гривні 07 копійок, що складаються з : 27 217 (двадцять сім тисяч двісті сімнадцять) гривень 65 копійок - інфляційні втрати; 12 884 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 42 копійки - 3% річних, та стягнути судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 19 квітня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС.С. Кучерявенко