Справа № 177/1797/21
Провадження № 2/177/235/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі секретаря Короновської Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності в поряду спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вказаний житловий будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 28.11.1988 року, при цьому право власності видане на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_4 », вважає, що причина неправильного написання прізвища власника виникла у зв`язку із неправильним переводом прізвища при оформленні свідоцтва про права власності на житловий будинок.

За життя 17.07.2002 ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому за життя майно заповів ОСОБА_1 позивачу по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

За життя 21.10.2005 ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй за життя майно заповіла позивачу ОСОБА_1 ..

При звернені позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою нотаріуса від 30.11.2021 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо.

При звернені позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою нотаріуса від 02.12.2021 року йому також, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо та у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини після померлого.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами та неможливістю оформлення належним чином позивачем спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить суд встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на ім`я « ОСОБА_4 », дійсно належало ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити, що частки померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в праві спільної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є рівними та становлять по1/2 частці для кожного з них; встановити факт володіння ОСОБА_5 на момент смерті 1/2 часткою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , успадкованого після смерті ОСОБА_3 ; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою представника позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 31).

03 лютого 2022 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 68).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 77).

Представники відповідача Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, при вирішені спірного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 79).

В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 01.01.2004 року, до спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року і яка не була прийнята ніким із спадкоємців, застосовуються положення ЦК України в редакції 2003 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Відповідно до 525 ЦК України, в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в ст. 21 цього кодексу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належний йому за життя житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданий 28.11.1988 року Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 8).

На підставі Розпорядження голови Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.01.2016 р. № 05-р АДРЕСА_1 перейменована на вул. Вишнева.

Як вбачається з копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданий 28.11.1988 року Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.8), воно видано на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_4 » замість вірного ОСОБА_3 .

Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як зазначив в позові позивач і ці доводи ніким та нічим не спростовані, причина неправильного написання прізвища власника виникла у зв`язку із неправильним переводом прізвища при оформленні свідоцтва про права власності на житловий будинок.

Факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу, виданого на ім`я « ОСОБА_4 », а саме свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданий 28.11.1988 року Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради № 309 від 27 листопада 1987 року, підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 7), копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11), які видані на ім`я ОСОБА_3 .. Також, копією заповіту від 17.07.2002 складеного саме ОСОБА_3 .

Крім того, з довідки Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вбачається, що саме ОСОБА_3 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57).

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданого 28.11.1988 року Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради № 309 від 27 листопада 1987 року, виданого на ім`я « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 на випадок смерті здійснив розпорядження своїм майном, згідно якого заповів ОСОБА_1 - позивачу по справі, все належне йому за життя майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, що підтверджується копією заповіту від 17.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3065 (а.с. 9).

З копії спадкової справи № 765/2016 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52-64), вбачається, що 04.11.2016 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся ОСОБА_1 позивач по справі. Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Донька ОСОБА_6 , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачаться з довідки Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 765/2016 (а.с. 57), на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не претендує, про наявність складених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заповітів на користь ОСОБА_1 їй відомо, проти визнання за ним спадщини в порядку спадкування за заповітом не заперечує, про що надала відповідну заяву до суду (а.с. 75).

При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому постановою нотаріуса від 02 грудня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля в вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо та у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини після померлого (а.с. 64).

Як вбачається з матеріалів справи 24 березня 1951 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.7).

В період шлюбу, а саме 28 листопада 1988 року на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради № 309 від 27 листопада 1987 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення права власності у ОСОБА_9 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя подружжя ОСОБА_8 , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також враховуючи принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності, який не змінений законом чи рішенням суду, частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності за життя належало по 1/2 частці нерухомого майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З довідки Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1072 від жовтня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_5 (а.с. 57).

Отже, ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/2 частини спірного житлового будинку, відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим житловим будинком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

За життя ОСОБА_5 на випадок смерті здійснила розпорядження своїм майном, згідно якого заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі, все належне їй за життя майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, що підтверджується копією заповіту від 21.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 6441 (а.с. 10), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68162930 від 19.01.2022 (а.с. 39).

Також, за життя ОСОБА_5 05.08.2015 року склала заповіт, яким належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №044467, виданого 27 березня 2003 року, земельну ділянку, площею 6,200 га, розташовану на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заповіла ОСОБА_10 (а.с. 46).

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_10 24.11.2020 державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстроване в реєстрі за № 1469 (а.с. 49).

З копії спадкової справи № 755/2016 заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37-51), вбачається, що 01.11.2016 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася її донька ОСОБА_5 та 04.11.2016 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_1 позивач по справі. Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому постановою нотаріуса від 30 листопада 2021 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що з поданих документів вбачається, що спадкове майно було придбано померлими у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля у вищезазначеному майні, яку в досудовому порядку виділити не можливо (а.с. 51).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після її смерті, однак позбавлений можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права.

Щодо позовних вимог позивача про встановлення факту володіння ОСОБА_5 на момент смерті 1/2 часткою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , успадкованою після смерті ОСОБА_3 , суд вважає такою що задоволенню не підлягає, оскільки вказана вимога є неналежним способом захисту та не передбачена чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315,319 ЦПК України, ст. ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст. 524, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 16, 368, 372, 377,1217, 1220, 1218, 1267, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності в поряду спадкування задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданий 28.11.1988 року Глеюватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради № 309 від 27 листопада 1987 року, виданого на ім`я « ОСОБА_4 ».

Визначити, що ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на житловий будинок загальною площею 51,10 кв.м, житловою площею 24,30 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суд.

Суддя: Г.Г. Строгова