Справа № 459/3806/21
Провадження № 2/459/1194/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю:

секретаря судових засідань Канюки В.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи на стороні відповідача приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2021 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити юридичний факт, що його матір ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті проживала з ним за адресою АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після її смерті на Ѕ ідеальної частки квартири, загальною площею 56,9 м.кв. в т.ч. житловою площею 37,9м.кв., за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій.

В обґрунтування позову послався на те, що він є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання була співвласником квартири по АДРЕСА_1 . Друга половина квартири належить йому. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із Ѕ частини спірної квартири. До смерті матір проживала із ним у спільній квартирі. Іншим спадкоємцем першої черги після її смерті є його рідний брат ОСОБА_2 .. Він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але останній відмовив йому у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. З даною відмовою він не згідний. Вважає, що відповідно до ст.1268 ЦК України він є спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і вважається таким, що прийняв спадщину. Тому просить заяву задовольнити та встановити вище вказаний юридичний факт та визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері.

30.12.2021 у справі відкрито провадження.

Ухвалою від 24.01.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

24.01.2022 відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує.

06.04.2022 в судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити заявлені вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідача, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З копії свідоцтва про народження встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 (а.с.9).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , місце смерті місто Червоноград, Львівська область (а.с.8).

Остання захоронена на кладовищі в с.Добрячин Сокальського району, що підтверджується копією довідки КП «Комунальник» від 20.03.2015 (а.с.30).

Як вбачається із копії паспорта та довідки КП «Комінтех» від 07.02.2011 позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13,23).

Згідно із копіями реєстраційних посвідчень від 15.10.2001 та технічного паспорта квартира АДРЕСА_2 належить в рівних частках по Ѕ позивачу та його матері (а.с.16,17,18).

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Крім нього, спадкоємцем першої черги є також його брат, який не має претензій щодо спадкового майна, про що подав заяву.

18.10.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Сироїд Г.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

З відповіді нотаріуса від 18.10.2021 вих.№415/01-16 встановлено, шо останній повідомив позивача про порядок прийняття спадщини та просив звернутись до суду для продовження строку для прийняття спадщини (а.с.7).

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил.

Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.п.3.21, 3.22 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЩІК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Такий висновок зроблений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 у справі № 505/2085/14-ц.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015, та ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-20158св15 від 21.10.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зазначені правовідносини також врегульовані ст.ст. 1268; 1269 ч.1; 1270 ч.1 ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі.

Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку, що позивач проживав разом зі своєю матір`ю на час відкриття спадщини. Однак на час звернення до нотаріуса він не мав підтвердження даного факту відповідними документами, оскільки його матір не була зареєстрована із ним за однією адресою.

Нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини, однак послався на пропуск ним строку для прийняття спадщини.

Позивач просить встановити факт постійного проживання зі своєю матір`ю як спадкодавцем на час відкриття спадщини. В результаті встановлення даного факту він вправі звернутись до нотаріуса із заявою як спадкоємець, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Це є умовою для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину з наведених вище підстав, позивач може звернутися до суду із вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно за правилами позовного провадження.

Тому позовна вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на Ѕ ідеальної частки квартири, судовому розглядові не підлягає як передчасна.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже позов слід задовольнити частково.

Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги часткове задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 50% сплаченого судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору за вимогу про встановлення юридичного факту .

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), з участю третьої особи на стороні відповідача приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Сироїд Галини Іванівни (вул. Тартаківська, 3, м. Сокаль, Червоноградський район, Львівська область) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті проживала з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору у розмірі 454 грн. відповідно до платіжного доручення від 25.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору у розмірі 454 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.04.2022.

Суддя: М. Д. Новосад