Справа № 396/920/18
Провадження № 2/396/1/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Русіної А.А.,

за участю: секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

представника відповідача СТОВ «Зоря» - адвоката Ямельської Х.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу №396/920/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , СТОВ "Зоря" про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та за зустрічним позовом СТОВ «Зоря» до ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків власника земельної ділянки за договорами емфітевзису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила:

- визнати недійсним договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 , який внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В., щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0193, площею 6,3108 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської областізапис про інше речове право за №21834248 та скасувати державну реєстрацію вказаного договору;

- визнати недійсним договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ`Зоря» та власником ОСОБА_2 , який внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В. В. щодо земельної ділянки з кадастровим № ;02:002;0077, площею 6,2009 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїиського району Кіровоградської області, запис про інше речове право за №21832020 та скасувати державну реєстрацію вказаного договору;

- визнати недійсним договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 , який внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В., щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:002:2004, площею 1, 7207 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїиського району Кіровоградської області, запис про інше речове право за №21833340 та скасувати державну реєстрацію вказаного договору;

- визнати недійсним договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 , який внесено до Реєстру речових прав на нерухоме майно 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В. В. щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:2003, площею 4,1603 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, запис про інше речове право за №21830791 скасувати державну реєстрацію вказаного договору.

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 набула права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,2009 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії КР №:02:00:193,виданим 29.12.1999 року Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області. Крім того, позивачка, успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 6,31 га, , земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 4.16 га та № НОМЕР_4 площею 1,72 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Належними позивачеві земельними ділянками користувалося ТОВ «Зоря», орендуючи їх, в подальшому ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_4 , надавши останній повноваження розпоряджатися вказаними вище земельними ділянками сільськогосподарського призначення, при цьому вона була впевнена, що ОСОБА_4 використає довіреність для переукладення договорів оренди землі.

17.05.2017 року на звернення позивачки щодо виплати коштів за оренду належних їй земельних ділянок ОСОБА_2 надав письмові довідки, з яких ОСОБА_1 стало відомо, що вона є власницею трьох ділянок площею по 0,1 га кожна. Будучи юридично необізнаною, жінка звернулася до юриста, після чого дізналася, що від її імені громадянкою ОСОБА_4 були заключні договори міни, в результаті яких відбувся обмін вищевказаних належних їй земельних ділянок. В подальшому 22.05.2017р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу з заявою про надання копій договорів міни, які отримала вперше 22.05.2017 року щодо земельних ділянок за №194,199-1 та 199-2, укладених на протязі 2014 року.

В подальшому від приватного нотаріуса Української Н.М. ОСОБА_1 стало відомо, що 22.07.2015 року також був укладений договір міни на земельну ділянку №193, копію якого на відповідний письмовий запит позивачка отримала 22.06.2017 року.

Для захисту своїх порушених прав позивач звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Українська Н.М. про визнання недійсними зазначених договорів міни та скасування державної реєстрації права власності, яке виникло на підставі вказаних договорів.

В результаті рішенням Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області від 06.12.2017 року по справі №396/1156/17 та постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 року вищевказані договори міни земельних ділянок визнані недійсними та скасовано їх державну реєстрацію.

На виконання вищевказаних судових рішень позивач звернулася в Центр надання адміністративних послуг Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в результаті чого були внесені зміни в Державний реєстр прав, a саме скасовано право власності ОСОБА_2 на належні позивачеві земельні ділянки с/г призначення, що виникло на підставі незаконних договорів міни та відновлено законне право власності на всі чотири вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 ..

З інформаційних довідок і Державних реєстрів ОСОБА_1 стало відомо, що щодо її земельних ділянок були укладені договора про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис) від 08.08.2017 року між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 , які позивач просить визнати недійсними та скасувати їх державну реєстрацію.

Зазначена справа перебувала в провадженні судді Шепетька В.І. відповідно до ухвали про відкриття провадження в справі від 01.06.2018 року (том 1 а.с.77).

30.07.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити в позові ОСОБА_1 (том 1 а.с.95-97).

01.08.2018 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю. Представник вважає, що неправильним є посіб захисту своїх прав, який обрала ОСОБА_1 . Вказує, що всі оскаржувані у цій справі договори про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) вчинені (укладені) його сторонами з додержанням вимог статей 203, 215 ЦК України, тому такі договори є чинними і підстави для визнання їх недійсними відсутні (том 1 а.с.102-106).

01.08.2018 року від представника СТОВ «Зоря» надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків власника земельних ділянок за договорами емфітевзису. Свої зустрічні позовні вимоги обгрунтовує тим, що підстави, на які ОСОБА_1 посилається для визнання недійсним всіх чотирьох договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а саме статті 203, 215 ЦК України та наслідки його недійсності - стаття 216 ЦК України, відсутні. Враховуючи ту обставину, що цільове призначення належних ОСОБА_1 всіх чотирьох земельних ділянок є «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», використання яких не передбачає самостійне господарювання позивача за первісним позовом на вказаній землі, а СТОВ «ЗОРЯ» є юридичною особою, яка спеціалізується на оренді, обробці та використанні такої землі у своїй господарській діяльності, до того ж СТОВ «ЗОРЯ» вже є орендарем оскаржуваних у справі № 396/920/18 договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), вважає, що переведення прав та обов`язків власника на ОСОБА_1 за оскаржуваними у цій справі договорами емфітевзису сприятиме якнайкращому захисту прав позивачів як за первісним, так і за зустрічним позовами. При цьому, як первісний, так і зустрічний позови взаємопов`язані між собою, а їх спільний розгляд є доцільним, оскільки за умови задоволення зустрічного позову СТОВ «ЗОРЯ» виключить повністю задоволення первісного позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просить в первісному позові відмовити повністю (том 1 а.с.113-118).

Ухвалою суду від 01.08.2018 року прийнято зустрічний позов СТОВ «Зоря» здійснено перехід до розгляду загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с.94).

Ухвалою суду від 20.09.2018 року зупинено провадження по даній справі до розгляду Апеляційним судом Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду від 06.12.2017 року у справі №396/1156/17 (том 1 а.с.177).

Відповідно до ухвали від 20.11.2018 року вказана цивільна справа відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 08.11.2018 року та протоколу повтороного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з закінченням повноважень судді Шепетька В.І. прийнята до провадження судді Гарбуз О.А..

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.01.2021 року у зв`язку з тривалим перебуванням на лікарняному судді Гарбуз О.А. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано судді Русіній А.А.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2021 року прийнято справу до свого провадження питання про поновлення провадження вирішити після розгляду Кропивницьким апеляційним судом Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду від 06.12.2017 року у справі №396/1156/17.

Ухвалою суду від 20.08.2021 року поновлено провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

28.10.2021 року від представника первісного позивача Кравченко О.С. надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої представник позивача просить врахувати змінену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка застосована в справі №145/2047/16-ц від 16.06.2020 року та витребувати з чужого незаконного володіння СТОВ «Зоря» належні позивачу земельні ділянки, а саме: ділянку кадастровий номер :02:002:0193 площею 6,3108 га, земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0077 площею 6,2009 га, земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2003 площею 4,1603 га, земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2004 площею 1,7207 га що розташовані на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також скасувати державну реєстрацію речового права користування вказаних земельних ділянок для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), строк дії договору до 08.08.2117 року.

09.11.2021 року від представника відповідача 2 СТОВ «Зоря» - адвоката Ямельської Х.Ю. надійшли заперечення на заяву про зміну предмета позову, в якій представник заперечувала щодо прийняття вказаної заяви, оскільки вона направлена на одночасну зміну предмета і підстав позов, які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами в рамках нової позовної заяви. Вважає, що суд має відмовити в прийнятті даної заяви. У заяві про зміну предмету позову представник позивача допустив плутанину різних способів захисту. Фактично просить змінити предмет позову на вимоги віндикаційного характеру (витребування з чужого незаконного володіння), при цьому обґрунтовуючи необхідність подачі негаторного позову (усунення перешкод у користуванні).

Ухвалою суду від 09.11.2021 року прийнято заяву про зміну предмета позову в даній справі та розгляд справи необхідно здійснювати з урахуванням даної заяви.

09.11.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.12.2021 року від директора СТОВ «Зоря» Литвиненка І.О. надійшов відзив на позовну заяву зі зміненими позовними вимогами, відповідно до якої, представник просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю. Свій відзив мотивував тим, що вимоги про витребувати з чужого незаконного володіння земельних ділянок є вимогами віндикаційного позову, правова підстава якого визначена у ст. 387 ЦК України. Тобто, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння може бути ефективним способом захисту порушеного права у тому разі, коли особа, яка звернулася з таким позовом на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.Разом з тим, відповідно до наданих разом із заявою про зміну предмету позову інформаційних довідок з ДРРП право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано саме за ОСОБА_1 .. З огляду на це, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, пред`явлення ОСОБА_1 позову про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок не є ефективним способом захисту, а відтак такий не може бути задоволений. Також представник зазначив, що позивачем у позовній заяві орієнтовний розрахунок судових витрат, що можуть бути ним понесені не вказувався, а відтак зазначений у заяві про зміну предмету позову розрахунок не може братися до уваги та бути підставою для відшкодування відповідних судових витрат.

16.02.2022 року на адресу суду від представника відповідача СТОВ «Зоря» адвоката Ямельської Х.Ю. надійшли письмові пояснення до судових дебатів та заява про застосування строків позовної давності, відповідно до якої представник просила застосувати строки позовної давності у справі №396/920/18 за позовом ОСОБА_1 та відмовити в позові в повному обсязі, оскільки на її думку строки позовної давності закінчилися у 2017-2018 роках, тому позов пред`явлений по закінченню таких строків.

16.02.2022 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Руденко Г.В. надійшла заява про поновлення строку позовної давності позивачу ОСОБА_1 , оскільки вважає, що в 2014 по 2021 роки існував реальний спір про право власності, обізнаність з 2018 року ОСОБА_1 з тим фактом, що в 2017 році спірні земельні ділянки були передані ОСОБА_2 в емфітевтичне право СТОВ "Зоря", не давала їй можливості звертатися із позовом про витребування земельних ділянок, оскільки існували обставини невизначеності права власника, тому просила поновити їй строк на звернення з вищевказаним позовом.

21.04.2022 року на адресу суду надійшли заперечення щодо заяви про поновлення строків позовної давності, відповідно до якої представник відповідача СТОВ «Зоря» адвокат Ямельська Х.Ю. заперечувала щодо поновлення строків позовної давності та просила на цій підставі відмовити в позові.

Ухвалою суду від 21.04.2022 року зустрічний позов СТОВ «Зоря» до ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків власника земельної ділянки за договорами емфітевзису по цивільній справі №396/920/18 залишино без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руденко Г.В. в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково пояснивши, що були укладені договори міни земельних ділянок між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Коли земельні ділянки перебували у власності ОСОБА_6 були укладені договори емфітевзису зі СТОВ «Зоря». На даний час договори міни скасовані, однак відповідно до договорів емфітевзису, земельні ділянки перебувають в користуванні СТОВ «Зоря», які позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння. Своєю заявою про зміну предмета позову, змінено лише предмет позову, підстава залишилася та ж сама ст.215, 387 ЦК України, змінився спосіб захисту.

Представник відповідача СТОВ «Зоря» адвокат Ямельська Х.Ю. в судовому засіданні просила відмовити в первісному позові, застосувавши строки позовної давності, які закінчилися. Додатково пояснила, що поданий віндикаційний позов враховуючи ст.387 ЦК є недоречним. СТОВ «Зоря» є добросовісним набувачем, а позивач просить витребувати майно з чужого незаконного володіння. В даному випадку має бути спосіб захисту поданий негаторний позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року в цивільній справі №396/1156/17 визнано недійсним договір міни земельної ділянки № НОМЕР_2 , загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 22 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №1128. Скасувано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни №1128 від 22.07.2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 1 а.с.23-31).

На вказане рішення подано апеляційну скаргу та постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 рокув цивільній справі №396/1156/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсних договорів міни скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсним договір міни земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 17 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за 76. Скасувано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 76 від 17.01.2014 року. Визнано недійсним договір міни земельної ділянки № НОМЕР_3 , загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за 469. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_3 , загальною тощею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 469 від 25.04.2014 року. Визнано недійсним договір міни земельної ділянки № НОМЕР_4 , загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 25 квітня 2014 року між' ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїиського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за 472. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_3 , загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 472 від 25.04.2014 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін ( том 1 а.с.32-45).

Крім того, судом встановлено, що подавалася апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_7 на рішення Новоукраїнського районного суду від 06.12.2017 року та ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.03.2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , який діяв в інтресах ОСОБА_7 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року закрито (том 1 а.с.190-195).

З Єдиного державного реєстру судових рішень, який доступний для всіх, вбачається що постановою Верховного Суду від 23.09.2021 року ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 березня 2021 року залишено без змін.

Таким чином, рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року та постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 року в частині визнання недійсними договорів міни земельних ділянок та скасування їх державної реєстрації набрали законної сили 17.04.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц(провадження № 61-11сво17) вказано, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».

Отже, на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року та постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 року, які набрали чинності 17.04.2018 року, встановлено, що позивач набула права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,2009 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Право власності на земельну ділянку підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю серії КР №:02:00:193, виданим 29.12.1999 року Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області. Крім того, позивачка успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 земельну ділянку № НОМЕР_2 , загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193, земельну ділянку № НОМЕР_3 , загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, земельну ділянку № НОМЕР_4 , загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004 для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Належними позивачу земельними ділянками користувалося TOB «Зоря», орендуючи їх.

Вказаними рішеннями також встановлено, що звернувшись до приватного нотаріуса Української Н.М., позивач дізналася, що 17 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла ОСОБА_4 , було укладено договір міни про те, що ОСОБА_2 міняє земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :02:000:9453, на земельну ділянку належну позивачу з кадастровим номером №:02:002:0077, без грошової доплати. Договір міни від 17.01.2014 року зареєстровано в реєстрі за №76.

Також 25 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла Погрібна Г.І., було укладено договір міни про те, що ОСОБА_2 міняє земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення Фермерського господарства з кадастровим номером :02:000:9458, на земельну ділянку з кадастровим №:02:002:2004, належну позивачці, без грошової доплати. Договір міни від 25.04.2014 року зареєстровано за №469.

Також, 25 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення, представляла ОСОБА_4 , було укладено договір міни про те, що ОСОБА_2 міняє земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :02:000:9457, на земельну ділянку належну позивачці з кадастровим №:02:002:2003, без грошової доплати. Договір міни від 25.04.2014 року зареєстровано за № 472.

Також, 22 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси якої на підставі нотаріально посвідченого доручення представляла Погрібна Г.І., було укладено договір міни про те, що ОСОБА_2 міняє земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :02:000:9479 на земельну ділянку належну позивачці з кадастровий №:02:002:0193, без грошової доплати. Договір міни від 22.07.2014 року зареєстровано за № 1128.

Після оформлення та державної реєстрації договорів міни земельних ділянок, право на земельні ділянки, а саме: на земельну ділянку загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, на земельну ділянку загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, на земельну ділянку загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, та на земельну ділянку загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193оформив на себе ОСОБА_2 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (том 1 а.с.46,47,48,49).

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка складена 18.05.2018 року за номером 124476923, вбачається, що 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В. внесено запис про інше речове право за №21834248; вид іншого речового права - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); строк дії : до 08.08.2117 року; правокористувач (емфітевт) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»; підстава виникнення іншого речового права - договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 .. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36578376 від 11.08.2017 року; предметом цього договору є земельна ділянка з кадастровим № :02:002:0193, площею 6,3108 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїиського району Кіровоградської області (том 1 а.с.50-56).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка складена 18.05.2018 року за номером 124477820, вбачається, що 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В. внесено запис про інше речове право за №21832020; вид іншого речового права - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); строк дії : до 08.08.2117 року; правокористувач (емфітевт) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»; підстава виникнення іншого речового права - договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ`Зоря» та власником ОСОБА_2 . Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36576083 від 11.08.2017 року; предметом цього договору є земельна ділянка з кадастровим № :02:002:0077, площею 6,2009 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1 а.с.57-63).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка складена 18.05.2018 року за номером 124478831, вбачається, що 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В.В. внесено запис про інше речове право за №21833340; вид іншого речового права - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); строк дії : до 08.08.2117 року; правокористувач (емфітевт) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»; підстава виникнення іншого речового права - договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 .. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36577438 від 11.08.2017 року; предметом цього договору є земельна ділянка з кадастровим № :02:002:2004, площею 1,7207 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (том 1 а.с.64-69).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка складена 18.05.2018 року за номером 124475001, вбачається, що 08.08.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Реп`ях В. В. внесено запис про інше речове право за №21830791; вид іншого речового права - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); строк дії : до 08.08.2117 року; правокористувач (емфітевт) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»; підстава виникнення іншого речового права - договір про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданий 08.08.2017 року та укладений між емфітевтом СТОВ`Зоря» та власником ОСОБА_2 .. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36574806 від 11.08.2017 року; предметом цього договору є земельна ділянка з кадастровим № :02:002:2003, площею 4,1603 га, яка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїиського району Кіровоградської області (том 1 а.с.70-75).

Суд також встановив, що на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року та постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 року, які набрали чинності 17.04.2018 року, позивач ОСОБА_1 відновила своє право та знову стала власником земельної ділянки загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, земельної ділянки загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, земельної ділянки загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, та земельної ділянки загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформаційні довідки від 28.10.2021 року (том 1 а.с.223, 224, 225, 226).

Однак, право користування належних позивачу вищевказаних земельних ділянок належить СТОВ «Зоря» на підставі договорів про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), виданих 08.08.2017 року та укладених між емфітевтом СТОВ`Зоря» та власником ОСОБА_2 ..

Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України слідує що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і фактичним володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові 28 листопада 2018 року у справа № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 201/12925/17 (провадження № 61-2178св19).

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 незаконно заволодів земельною ділянкою загальною площею 4,1603 га, з кадастровим номером :02:002:2003, земельною ділянкою загальною площею 1,7207 га, з кадастровим номером :02:002:2004, земельною ділянкою загальною площею 6,2009 га, з кадастровим номером :02:002:0077, та земельною ділянкою загальною площею 6,3108 га, із кадастровим номером :02:002:0193, оскільки договори міни земельних ділянок є недійсними, як такі, що укладені в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також з порушенням вимог ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток» (вказане встановлене постановою Апеляційного суду Кіровограсдької області від 17.04.2018 року).

Вказані земельні ділянки після укладення договорів міни земельних ділянок були переданіСТОВ «Зоря» у користування для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на підставі договорів про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис), від 08.08.2017 року укладених між емфітевтом СТОВ «Зоря» та власником ОСОБА_2 на термін до 08.08.2117 року.

Таким чином, на момент пред`явлення позову до суду станом на 01.06.2018 року, право власності на земельні ділянки ще не було переоформлене на позивача, позивач зареєструвала право власності на вищевказані земельні ділянки в результаті визнання договорів міни земельних ділянок недійсними, однак вказані земельні ділянки на момент пред`явлення позову та на момент розгляду справи перебувають в користуванні СТОВ «Зоря» за договорами про право користування чужою земельною ділянкою (емфітевзис).

Враховуючи, що ОСОБА_1 та останній набувач земельних ділянок СТОВ «Зоря» не перебувають у договірних відносинах, між ними не укладалися будь-які цивільно-правові договори з приводу спірного нерухомого майна, правові відносини між ними підлягають врегулюванню на підставі правил статей 387 та 388 ЦК України.

Таким чином посилання сторони відповідача у справі на те, що віндикаційний позов не сприятиме ефективному захисту прав позивача в цій справі є помилковим, адже воно прямо суперечить вищенаведеним правовим висновкам ВП ВС, які в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, є обов`язковими для суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У пункті 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було передано відповідачем іншій особі в тимчасове користування, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача залучає цю особу як співвідповідача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що власник земельної ділянки може витребувати її у особи, яка нею лише користується на підставі правочину, укладеного із добросовісним набувачем, без попереднього визнання такого правочину недійсним, оскільки у такому разі витребування спірної земельної ділянки лише у добросовісного набувача не буде ефективним способом захисту порушеного права, оскільки поновивши своє право власності власник не може його реалізувати.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про можливості витребування спірних земельних ділянок у СТОВ «Зоря», оскільки вказане відповідає вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у емфітевта, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Щодо позовних вимог позивача про скасування державної реєстрації речових прав користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис та припинення вказаного речового права, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час внесення оскарженого запису державного реєстратора) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, яка діє на час ухвалення судом рішення, на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення оскарженого судового рішення, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а відтак заявлені вимоги позивача не зможуть забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а значить не спроможний надати особі ефективний захист її прав.

Зважаючи на те, що з 16.01.2020 матеріально-правове регулювання спірних реєстраційних відносин істотно змінилося, суд зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що за таких обставин позивач буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх порушених прав у спосіб, зазначений в позовній заяві, а саме шляхом ухвалення судового рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію договорів.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верхового Суду від 03 березня 2021 року у справі № 913/175/20.

Враховуючи вищевикладене, в позовних вимогах щодо скасування державної реєстрацію речового права користування вказаних земельних ділянок для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), строк дії до 08.08.2117 року, необхідно відмовити.

Щодо застосування строків позовної давності, суд вказує про наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Суд вважає, що позивач дізналася про порушене своє право щодо укладення договорів емфітевзісу в 2017 році, в цьому ж році позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав про визнання недійними договорів міни земельних ділянок та скасування їх державної реєстрації. З позовом про визнання недійсних договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), скасування реєстрації іншого речового права, позивач звернулася до суду 01.06.2018 року, у зв`язку з трвалим розглядом справи та зупиненням її до розгляду справи щодо визнання недійними договорів міни земельних ділянок, у зв`язку зі зміною правової позиції Верховного Суду щодо даної категорії справи, яка змінилася під час розгляду вказаної справи, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду з позовом про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача. При подачі позову позивач сплатив судовий збір лише за 4 позовні вимоги немайнового характеру, хоча заявлені були 8 позовних вимог немайнового характеру, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь держави недоплачений позивачем судовий збір станом на дату подачі позову за чотири позовні вимоги немайнового характеру (704,80 *4= 2819,2) тобто по 1409,60 грн з кожного відповідача.

Керуючись Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.15,16,29, 387,388 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , СТОВ "Зоря" зі зміненими позовними вимогами про витребування із чужого незаконного володіння земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів про право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) задовольнити частково.

Витребувати із чужого незаконного володіння СТОВ «Зоря» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0193 площею 6,3108 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витребувати із чужого незаконного володіння СТОВ «Зоря» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0077 площею 6,2009 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витребувати із чужого незаконного володіння СТОВ «Зоря» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2003 площею 4,1603 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витребувати із чужого незаконного володіння СТОВ «Зоря» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2004 площею 1,7207 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 та з СТОВ «Зоря» (код 30350894) на користь держави судовий збір в розмірі по 1409 (одній тисячі чотириста дев`ять) грн 60 коп з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.04.2022 року.

Суддя: А. А. Русіна