Справа № 565/254/22
Провадження № 2/565/224/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю: секретаря судового засідання Панчук Г.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на утримання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача та стягнення додаткових витрат на оплату навчання сина ОСОБА_4 у сумі 16500 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідач є батьком повнолітнього сина сторін ОСОБА_4 , який продовжує навчання на контрактній основі у НУ «Львівська політехніка» на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач самостійно утримувати сина не має змоги, оскільки отримує не значну заробітну плату. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює майстром виробничої дільниці ВП «Рівненська АЕС».

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Вказав, що спір про стягнення додаткових витрат на утримання сина між ним та позивачем відсутній, оскільки ОСОБА_1 до нього з цим питання жодного разу не зверталась. Також зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/16 частини його заробітку, що є достатнім для забезпечення нормальних умов життя сина. Також вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є завищеним.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/16 частини його заробітку. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат не визнав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення відповідача та керуючись законом, прийшов до наступного висновку.

Відповідач є батьком повнолітнього сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» №13 від 21.01.2022 року ОСОБА_4 є студентом першого курсу денної форми навчання цього університету, закінчує навчання 30 червня 2025 року.

Відповідач має постійну роботу, що підтверджується довідкою №311 від 30.03.2022 року згідно з якою останній працює майстром виробничої дільниці ІІІ групи дільниці охоронно-пожежної сигналізації та автоматики пожежогасіння електричного цеху ВП «Рівненська АЕС».

Згідно з довідкою про доходи №308 від 18.01.2022 року, позивач працює на посаді інспектора ВП «Рівненська АЕС», а розмір її заробітної плати після вирахування податків за 2021 рік становить 255168,94 грн.

Син сторін ОСОБА_4 навчається на контрактній основі, що підтверджується копією договору №562-22к від 31.07.2021 року. Вартість навчання за 2021/2022 навчальний рік становить 33000 грн.

Копіями квитанцій до прибуткового касового ордера №50363 та №52267 підтверджується, що позивачем на користь НУ «Львівська політехніка» сплачено 33000 грн за оплату навчання сина ОСОБА_4 .

У відповідності із ст.200 СК, при визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у ст.182 СК та можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно із ч.1 та ч.3 ст.199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів в інтересах повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, має той з батьків з якими проживають повнолітні дочка, син, які продовжують навчання.

Отже обов`язковими умовами присудження аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, є не тільки факт продовження цією особою навчання, а й потреба цієї особи в матеріальній допомозі. Аналогічної правової позиції додержується і Верховний Суд України. Так, згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку 18 років, але не менше 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, суд має врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище платника і отримувача аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не визнав той факт, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчання. Також пояснив, що не згідний із заявленим позивачем розміром аліментів. Позивач працює і має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи.

При визначенні розміру аліментів враховано, що відповідач має постійну роботу, із позову та листа з місця роботи слідує, що позивач працює та може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у вищому навчальному закладі.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, керуючись законом і внутрішнім переконанням, суд вважає, що присудження з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно в достатній мірі забезпечить матеріальні потреби як ОСОБА_4 , який є повнолітньою особою і продовжує навчання, так і надасть змогу в достатній мірі забезпечити матеріальні потреби відповідача.

Окрім того, з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача половини витрат позивача за оплату навчання сина, а саме у розмірі 16500 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача у свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надала суду копію Договору №24 від 17.01.2022 року про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №24 від 17.01.2022 року, згідно з якою вартість послуг становить 4000 грн, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги №24 від 17.01.2022 року, та копію квитанції до прибуткового касового ордера №1-24-2022 від 10.02.2022 року, згідно з якою позивачем на користь адвокатського бюро «Василя Теслюка» сплачено 4000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, суд встановив, що позивачка надала належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, з огляду на вищевикладене та враховуючи незначну складність справи, а також те, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Витрати по сплаті судового зборпу позивачем не понесені.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 (проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 12.02.2022 року до закінчення ОСОБА_4 навчання - 30 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати в розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п"ятсот) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку і у строки, що передбачені ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду.

Головуючий

Повне рішення складене головуючим 27.04.2022 року