Справа № 472/578/21
Провадження №2/472/37/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" квітня 2022 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Кучерявенко С.С.,
при секретарі Чорній О.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Дмитренка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,
05.08.2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Веселинівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, орган опіки та піклування Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.
В обгрунтування своїх вимог зазначив, що з 2012 року по 2019 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_3 та проживали в с. Скоморохи Тернопільського району Тернопільської області.
За час проживання разом, у них народилося двоє дітей, а саме: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження дітей від нього було визначено в порядку ст. 126 СК України, тобто за спільною заявою батька та матері дітей.
В 2019 році вони припинили шлюбні відносини. Він переїхав проживати в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, а відповідачка з дітьми залишилася проживати в с. Присівці Зборівського району Тернопільської області.
Відповідачка почала зловживати спиртними напоями, припинила піклуватися про дітей, доглядати за ними, слідкувати за їх розвитком, у зв`язку з чим діти постійно були неохайними, занедбаними, застосовувала до дітей фізичне та психологічне насилля.
На ситуацію, яка склалася, звернула увагу Служба у справах дітей Зборівської райдержадміністрації Тернопільської області. Зважаючи на те, що відповідачка ігнорувала всі попередження Служби у справах дітей й невиконувана своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, остання притягувалася до адміністративної відповідальності за адміністративне
правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП.
20 вересня 2019 року Головою Зборівської районної державної адміністрації було винесено розпорядження № 246-од «Про негайне відібрання малолітніх дітей від матері».
09 жовтня 2019 року Зборівським районним судом Тернопільської області було ухвалено рішення, яким відібрано у неї дітей та передано їх батькові.
З часу початку проживання дітей біля нього, відповідачка життям дітей не цікавиться, не бере участі в їх вихованні, жодного разу їх не відвідала, не піклується про їх здоров`я, в повному обсязі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до їх дітей, не цікавиться їх розвитком, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.
На цих підставах просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку щомісяця
Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області.
24 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила суд задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило.
З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Веселинівської селищної ради Дмитренко О.О. проти задоволення позову не заперечував, просив долучити до матеріалів справи Висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Зборівської міської ради Л.Горби надійшов лист, в якому просять розглянути справу без представника органу опіки та піклування Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області за наявними в матеріалах справи документами. Одночасно надали довідку № 689 від 17.12.2021 року про те, що відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але на місці реєстрації останні три місяці не проживає.
Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За вимогами Конвенції про права дитини та Закону України "Про охорону дитинства" дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.
Чинним сімейним законодавством встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення батьківських прав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 24.09.2019 року Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданого 24.09.2019 року Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.
Відомості про батька в актових записах про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 записані на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України.
20 вересня 2019 року Головою Зборівської районної державної адміністрації було винесено розпорядження № 246-од «Про негайне відібрання малолітніх дітей від матері».
09 жовтня 2019 року Зборівським районним судом Тернопільської області було ухвалено Рішення, яким вирішено: «Відібрати дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Передати дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , батькові ОСОБА_2 жителю с. Скоморохи Бучацького району Тернопільської області». Вказане рішення набрало законної сили 11 листопада 2019 року.
З Витягу № 6599-02/06-05-2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого ЦНАП Веселинівської селищної ради 31.05.2021 року, вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за цією ж адресою зареєстровані та до складу сім`ї входять ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки КНП «Веселинівська районна лікарня» від 02.06.2021 року № 19, позивач ОСОБА_2 працює у КНП «Веселинівська районна лікарня» на посаді підсобного робітника.
Згідно характеристики, ОСОБА_2 за період роботи в закладі показав себе чесним, добросовісним, енергійним і уважним працівником, має повагу серед медичних працівників.
Малолітня ОСОБА_4 навчається в Опорному навчальному закладі Веелинівська ЗОШ І-ІІІ ст. у 1 класі, що підтверджується довідкою № 94 від 31.05.2021 року, а малолітня ОСОБА_5 відвідує Веселинівський заклад дошкільної освіти № 3 «Малятко», що підтверджується довідкою № 115 від 01.06.2021 року.
Згідно характеристики Опорного навчального закладу Веселинівська ЗОШ І-ІІІ ст., ОСОБА_4 навчається в школі з 2020 року, старанна, дисциплінована учениця. Школу відвідує систематично, забезпечена всім необхідним. Батько дівчинки приділяє належну увагу вихованню доньки, бере активну участь в житті класу. Мати дитини вихованням доньки не займається.
Згідно характеристики Веселинівського ЗДО (ясла-садок)№ 3 "Малятко", ОСОБА_5 відвідує заклад з 01.11.2019 року, активна, кмітлива, дуже старанна та відповідальна. Дитина проживає в неповній родині, з татом та старшою сестрою ОСОБА_6 . Вихованням доньки займається тато ОСОБА_2 , який бере участь в житті садочка та завжди цікавиться своєю дитиною. ОСОБА_7 повністю забезпечена необхідним приладдям та іншими речами, до садочка дитина приходить охайною та відвідує систематично.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Для позбавлення батьківських прав слід впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Згідно п. 16 постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою».
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до засад ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно висновку органу опіки та піклування Веселинівської селищної ради Миколаївської області про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , 18.10.2016 р.., затвердженого рішенням виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Миколаївської області N 17 від 08.02.2022 року, встановлено, діти проживають разом з батьком по АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 створив всі умови необхідні для нормального духовного та фізичного розвитку дітей , про що складено відповідний акт від 17.12.2021 року. Під час обстеження встановлено, що мати дітей ОСОБА_3 за даною адресою не проживає, участі в утриманні та вихованні дітей не приймає.
З`ясовано, що мати ОСОБА_3 двічі притягалась до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та вчинення насильства в сім`ї.
Зокрема, 04 вересня 2019 року Зборівським районним судом Тернопільської області було винесено Постанову у справі № 599/1813/19 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, якою останню визнано винною, що підтверджується Витягом з ЄДРСР.
18 вересня 2019 року Зборівським районним судом Тернопільської області було винесено Постанову у справі № 599/1947/19 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, якою останню повторно визнано винною, що підтверджується Витягом з ЄДРСР.
З урахуванням викладеного, орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради керуючись інтересами дітей, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Суд погоджується із вказаним висновком органу опіки та піклування та вважає його достатньо обґрунтованим та мотивованим, таким, що не суперечить інтересам дітей.
Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже Боржник зобов`язаний утримувати дітей.
Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України встановлено, що: «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття».
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Статтями 18, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р.) встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ч. ч. 2, 3 ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно п.17 ППВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них,
з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом».
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч. 1ст. 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.
Проаналізувавши встановлені обставини справи та давши їм належну правову оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність об`єктивних і безсумнівних доказів винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно доньки, а отже, і про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.
Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, те, що позивач не просив в позовній заяві стягнути судовий збір з відповідача, то суд вважає, що відстуні підставі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 150, 164 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області,орган опіки та піклування Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 05.08.2021 року, та до досягнення дітьми повноліття .
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2022 року.
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС.С. Кучерявенко