Номер провадження 2-др/754/28/22
23 лютого 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про постановлення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 року по 29.07.2021 року включно. У період перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль Mitsubishi Outlander, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано на відповідача. Позивачка намагалася домовитися з відповідачем щодо поділу майна, але згоди дійти не вдалося. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить здійснити поділ автомобіля, залишивши автомобіль у власності відповідача, присудивши їй компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля у сумі 134005, 50 грн.
Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3)судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було заявлено про судові витрати, які він очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.
З долучених до заяви представника позивача доказів вбачається, що 02.08.2021 року між позивачем та адвокатом Штеренберг О.О. був укладений Договір про надання правничої допомоги № 02/08/2021.
02.08.2021 року між вказаними сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Договору від 02.08.2021 року.
Також адвокатом був складений Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, підписаний також і позивачем.
28.09.2021 року сторонами укладена Додаткова угода № 2 до Договору від 02.08.2021 року.
30.09.2021 року адвокатом складений Акт № 2 приймання-передачі наданих послуг, підписаний також і позивачем.
01.10.2021 року сторонами укладена Додаткова угода № 3 до Договору від 02.08.2021 року.
06.10.2021 року адвокатом складений Акт № 3 приймання-передачі наданих послуг, підписаний також і позивачем.
14.02.2022 року сторонами укладена Додаткова угода № 4 до Договору від 02.08.2021 року.
16.02.2021 року адвокатом складений Акт № 4 приймання-передачі наданих послуг, підписаний також і позивачем.
Відповідно до вимог ст.. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засіданні, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.. 270 ЦПК України.
Також суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України) (постанова Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 159/583/19.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, як підставна та обґрунтована.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, -
Заяву представника позивача про постановлення додаткового рішення - задовольнити.
Постановити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя додаткове рішення наступного змісту.
На додаткове рішення може бути подано скаргу відповідно до вимог діючого законодавства.
Суддя О.В.Лісовська