Провадження 2/127/4964/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.10.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 100 000 грн. в АТ КБ «ПриватБанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.
Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.
Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві. Відповідно до заяви відповідача, йому було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт.
Порядок встановлення та зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку.
ОСОБА_1 використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 07.10.2021 року заборгованість відповідача перед банком становить 181 630,49 грн.
Дана сума складається з: заборгованості за кредитом 99 998,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 81 631,93 грн.
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.10.2021 року станом на 07.10.2021 року в сумі 181 630,49 грн. та судові витрати.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Леонтьєв В.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.10.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 100 000 грн. в АТ КБ «ПриватБанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.
Відповідач погодився, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.
Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено його підписом в анкеті-заяві. Відповідно до заяви відповідача, йому було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт.
Порядок встановлення та зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Власник картрахунку зобов`язувався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору.
При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 31.10.2011 року станом на 07.10.2021 року становить 181 630,49 грн.
Загальна сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 99 998,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 81 631,93 грн.
Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальну суму боргу 181 630,49 грн. слід стягнути з ОСОБА_1 на користь банку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 724,46 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 26.10.2021 року (а.с. 59).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 19 квітня 2022 року.

Суддя: