Номер провадження: 22-ц/813/821/22
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 року у справі за поданням Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі У країни (а.с. 56-58).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 вирішено залучити до участі в справі в якості заінтересованої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» (а.с. 126-127).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі У країни було відмовлено (а.с. 142-146).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 28.12.2021 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначив, що питання щодо обмеження у праві виїзду фізичної особи за межі України вирішується за наявності доказів ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. На думку апелянта, посилання на наявність боргу за закритим та частково виконаним виконавчим провадженням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань і не може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України. При цьому апелянт посилається на те, що на даний час відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № 45940128 завершено. Тому апелянт просить скасувати ухвалу від 08.12.2021 та постановити нову, якою задовольнити заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 149-151).

ОСОБА_1 08.04.2022 отримав копії апеляційних скарг, ухвал про відкриття та судові повістки для направлення їх сторонам. 14.04.2022 представник ОСОБА_1 надав до суду підтвердження направлення учасникам справи вказаних матеріалів службою кур`єрської доставки.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України .

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції на виконанні у відділі примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебував виконавчий лист по справі №520/16456/13-ц, виданий Київським районним судом міста Одеси 05 вересня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «МАРФІН БАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором, яка складається з: - боргу за кредитом, виданим у доларах США - 564 404 (п`ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста чотири) долара 48 центів США, що за курсом НБУ станом на 20 серпня 2013 року 7,993 грн. за один долар США становить - 4 511 285 (чотири мільйона п`ятсот одинадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 01 коп.; - боргу за відсотками по кредиту, виданому у доларах США - 131 769 (сто тридцять одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) доларів 75 центів США, що за курсом НБУ станом на 20 серпня 2013 року 7,993 грн. за один долар США становить - 1 053 235 (один мільйон п`ятдесят три тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 61 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, виданого у доларах США - 1 023 752 (один мільйон двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 15 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом, виданим у доларах США - 126 595 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 53 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення комісії за кредитом, виданого у доларах США - 2 201 (дві тисячі двісті одна) грн. 34 коп.; - борг за відсотками по кредиту, виданому у гривні - 25 218 (двадцять п`ять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.; - борг з оплати комісії по кредиту, виданому у гривні - 40 319 (сорок тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 97 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, виданого у гривні - 8 818 (вісім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 28 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, виданому у гривні - 5 661 (п`ят тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 78 коп.;- судовий збір у сумі - 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. (а.с. 3, 4).

У грудні 2017 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 (а.с. 1-2).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2017 року по справі №521/21724/17 було задоволено подання Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 48-49).

29 липня 2020 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ФК «Проксима» було укладено договір №2848/ОF відступлення прав вимоги, на підставі якого було здійснено заміну кредитора у зобов`язанні, а саме за кредитним договором №2848/ОF від 25 липня 2008 року, що був укладений між ВАТ «МТБ», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК») та ТОВ ЮГК «Діамант», за яким ОСОБА_1 на підставі договору поруки був поручителем (а.с. 88-89, 92-96, 97-99).

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП №45940128 з виконання виконавчого листа №520/16456/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 05 вересня 2014 року - завершено (а.с. 62).

Вказаний виконавчий лист декілька разів перебував на виконанні у відділах ДВС та у примусовому порядку стягнуто з боржника ОСОБА_1 426 176,66 грн, що не заперечувалось сторонами в процесі розгляду справи.

Постановами приватного виконавця Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно та кошти боржника, проведені інші виконавчі дії.

В рамках розгляду іншої справи за № 501/2782/20, стягувач ПАТ «МАРФІН БАНК», боржник ОСОБА_1 ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 вересня 2020 року подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань - задоволено, тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 лютого 2021 року по справі №501/2782/20, залишеною без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, було відмовлено (а.с.100-101, 102-108). Разом з тим, в рамках вказаної ж справи № 501/2782/20 ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28.10.2021 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Однак постановою Одеського апеляційного суду від 15.03.2022 вказана ухвала була скасована та апеляційний суд постановив нову ухвалу, якою задовольнив заяву та скасував заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 28.10.2021, Одеський апеляційний суд виходив з того, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 серпня 2021 року було відкрито провадження по справі № 916/2326/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введена процедура реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредитора, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого ОСОБА_5, рішення по справі не прийнято (а.с. 68-69). У заяві про визнання боржника неплатоспроможним ОСОБА_1 зазначено, що у нього відсутні фінансові можливості погашати вимоги перед ПАТ «МТБ Банк», ПАТ АБ «Південний», ОСОБА_4 . Починаючи з дня постановлення ухвали господарського суду Одеської області - 17 серпня 2021 року, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, а також обмежено право останнього щодо відчуження належного йому майна. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Вказане положення конвенції розповсюджується і на юридичних осіб. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс. Згідно із запропонованим Європейським судом з прав людини підходом до обов`язковості виконання рішення суду слід зауважити, що розглядаючи скаргу слід враховувати не тільки гарантовані законом права скаржника - боржника по справі, але й інтереси кредитора, які також захищаються національним законом, та які є рівними учасниками відносин, щодо виконання судового рішення. При цьому, в кожному конкретному випадку, зважаючи на обставини, повинен бути знайдений розумний баланс між інтересами кредитора та боржника щодо виконання судового рішення. Боржник не може знаходитися в стані правової невизначеності протягом значного проміжку часу, так само як і кредитор має право на відповідну справедливу сатисфакцію. Відтак, суд, розглядаючи відповідне спірне питання, суд повинен різносторонньо підходити до вирішення справи, оцінюючи при цьому обставини, які дійсно стосуються предмету спору та мають значення для вирішення справи, поведінку сторін, в контексті її добросовісності щодо вирішення спору та, власне, виконання судового рішення, запобігання зловживання сторонами своїми правами та застосування до них, у випадку допущення таких зловживань, передбачених законодавством процесуальних заходів, та в результаті, ухвалити відповідне обґрунтоване законне судове рішення

Відповідно до Судової практики щодо вирішення звернень про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, узагальненої Верховним Судом України від 01.02.2013 року, Верховний Суд України дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

За обставинами даної справи докази щодо вчинення дій щодо ухилення боржника від виконання рішення суду відсутні та учасниками справи до суду не подавались, боржник частково погасив заборгованість за виконавчим листом на суму 426 176,66 грн, що підтверджується матеріалами справи та, також, не оспорювалось сторонами. На теперішній час Господарським судом Одеської області розглядається справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Процедура погашення боргів ОСОБА_1 перед його кредиторами буде відбуватися у межах справи про неплатоспроможність заявника, яка розглядається господарським судом Одеської області (справа №916/2326/21), що також було встановлено Одеським апеляційним судом в постанові від 15.03.2022 в справі № 521/16971/20. Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність в провадженні господарського суду справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 не оцінювалась судом першої інстанції в процесі вирішення питання про скасування тимчасового обмеження.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд, на підставі положень ст. 376 ЦПК України, частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та приймає нову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року - скасувати .

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 грудня 2017 року.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в частині заміни сторони виконавчого провадження та видачі дублікату виконавчого листа може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

22.04.2022 року м. Одеса