Провадження № 2/369/742/22
22.02.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Штанько В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,
Крім того, Позивач вказує на завдання йому моральної шкоди у вказаній пригоді, що обумовлено душевними стражданнями, переживаннями, негативним впливом на його моральний стан, автомобіль позивача був єдиним засобом пересування, та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20 000,00 грн. моральної шкоди.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомила.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.05.2020 року близько 22:10 год. в Київській області, Києво-Святошинського району, селі Хотів, по вул. Шевченка, 29, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем «Skoda» д/н НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.07.2020 року у справі № 369/5658/20 ОСОБА_2 визнано винною за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП по факту ДТП, що сталося 09.05.2020 року.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 власником автомобіля «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 , є позивач.
Автомобіль «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 800008/4605/0000733 від 24.01.2020 року.
09.06.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача станом на час ДТП не була застрахованою, то позивач 22.07.2020 року звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує:32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Суд відмовляє в стягненні заявлених позивачем витрат на послуги таксі, оскільки такі витрати безпосередньо не пов`язані з ДТП, позивачем не доведено перед судом беззаперечної потреби у послугах таксі.
За ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:
П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи ситуацію при ДТП, яка виникла 09.05.2020 року, протиправність дій відповідача, вину відповідача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, завдану моральну шкоду душевними стражданнями, переживаннями, негативним впливом на моральний стан позивача, враховуючи, що моральна шкода є пов`язаною з наслідками ДТП, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.. В іншій частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивачем не доведено, що моральна шкода з боку відповідача завдана йому була в значно більшому розмірі.
З відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 472,00 грн.
Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України, ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 25.04.2022 року.
Суддя Ковальчук Л.М.