Справа № 346/5550/21
Провадження № 2/346/354/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Рокіщук Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , тип двору: колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному житловому будинку було зареєстроване місце проживання та проживали батьки позивачів, позивачі та зять голови колгоспного двору, яким був батько позивачів. Таким чином, крім позивачів, право на спадщину має їх матір, дружина померлого, але вона відмовилася від спадщини на користь позивачів.

З метою оформлення права на спадщину позивач ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачука В.Є.

Однак, нотаріус своїм повідомленням від 04.10.2021 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності зареєстровано лише за спадкодавцем як головою колгоспного двору, а правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, відсутній.

Тому позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 10.01.2022 року подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять справу розглядати без їх участі (а.с.74, 76).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, 10.01.2022 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 75).

Представник іншого відповідача в судове засідання повторно не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності та щодо свого відношення до позову не подав.

Тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Старий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 15).

Згідно з даними довідки № 381/02.2-20 від 29.06.2021 року, виданої керівництвом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , тип двору: колгоспний. Станом на 01.07.1990 р. у вказаному житловому будинку було зареєстроване і місце проживання та проживали:

- ОСОБА_4 , 1938 р.н., голова домогосподарства, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- ОСОБА_5 , 1943 р.н., дружина;

- ОСОБА_6 , 1971 р.н, донька;

- ОСОБА_2 , 1979 р.н., син;

- ОСОБА_7 , 1968 р.н., зять.

Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі цієї селищної ради не посвідчувався (а.с.21).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.1971 року померлий був батьком позивача ОСОБА_8 (а.с.19).

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на будинковолодіння, виданого 06.08.1988 року виконкомом Коломийської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цієї ради від 13.07.1988 року за № 155, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_9 , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 25.08.2021 року за № 69514 (а.с. 24).

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого вказаним комунальним підприємством 06.09.2021 року, зазначене нерухоме майно складається із: житлового будинку літера «А»; загальною площею 44.2 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м.; літньої кухні "Б"; сараю «В», стайні «Г», сараю «З», вбиральні «К», огорожі - «№1-2», криниці - «№3». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1967-1970 роках (а.с.47-52).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 110086 від 07.03.2006 року померлий ОСОБА_4 на підставі розпорядження Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №7 від 18.01.2006 року був власником земельної ділянки площею 0,2570 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.143).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1273. Право на відмову від прийняття спадщини

Згідно з положеннями частин 1, 5, 6 ст.1273 цього Кодексу спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Частина 2 ст.1274 ЦК України надає право спадкоємцю за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до правил ч.2 ст.1275 цього Кодексу якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Однак, визнання відповідачем ОСОБА_5 позову в чапстині позовних вимог позивача ОСОБА_2 суперечить положенням закону та порушує права позивача ОСОБА_1 на успадкування всього вказаного майна.

Так, судом встановлено, що син померлого, позивач ОСОБА_2 та дружина померлого відповідач ОСОБА_5 відмовилися від спадщини за законом на користь позивача ОСОБА_10 , що стверджується їх письмовими заявами, поданими приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Трачуку В.Є. 20.08.2021 року (а.с. 124, 128).

Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка, тобто позивач ОСОБА_1 , яка згідно з даними матеріалів спадкової справи № 35/2021, які надані вказаним приватним нотаріусом 22.03.2022 року за № 29/01-16, прийняла спадщину звернувшись з відповідною заявою до вказаного нотаріуса 20.08.2021 року (а.с.113).

В подальшому, з метою оформлення своїх прав на спадщину за законом позивач ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до цього нотаріуса, однак, він своїм повідомленням від 04.10.2021 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначених в описовій частині цього рішення підстав та рекомендував позивачу звернутися з відповідним позовом (а.с.22).

Тому суд не приймає визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_5 в зазначеній частині цих вимог.

Отже, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 є не обгрунтовані, так як він не відкликав свою відмову від частки у спадщині у встановлений строк для її прийняття, в зв`язку з чим він не має права на спадкування даної частки. Тому у задоволенні вимог цього позивача слід відмовити, а право власності на все спадкове майно слід визнати за позивачем ОСОБА_1 .

Тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1273-1275 ЦК України, та, керуючись ч.4 ст. 206, ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок літера «А»; загальною площею 44.2 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м.; літню кухню "Б"; сарай «В», стайню «Г», сарай «З», вбиральню «К», огорожу - «№1-2», криницю - «№3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , жителем АДРЕСА_1 , про визнання в порядку спадкування права власності на вказане нерухоме майно відмовити в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.04.2022 року.

Суддя Калинюк О. П.