Справа № 466/6530/21
Провадження № 2/466/442/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

секретар Філевич У.І.

учасники справи

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом , у якому просить :

- зобов`язати ТОВ «Львівгаз збут» вилучити дані про заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 2 525,57 грн. з особового рахунку ОСОБА_4 ;

- стягнути з АТ «Львівгаз» сплачені ОСОБА_4 кошти в розмірі 1698,32 грн. грн. за ненадані послуги з розподілу (доставки) газу;

- зобов`язати АТ «Львівгаз» вилучити дані про заборгованість за послуги з розподілу (доставки) газу в розмірі 728,53 грн. з особового рахунку ОСОБА_4 ;

- зобов`язати ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з АТ «Львівгаз» неустойку за ненадання послуг з розподілу природного газу;

- стягнути з ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «Львівгаз» завдану ОСОБА_4 моральну шкоду.

Свої вимоги мотивує тим, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 являлась її мати ОСОБА_5 , яка померла у травні 2019 року. У листопаді 2019 року ОСОБА_4 успадкувала вказаний житловий будинок.Однак ще до оформлення права на спадщину, газопостачання до будинку було припинено шляхом опломбування вхідного крану пломбою ПАТ «Львівгаз» R26445856. З метою поселення в будинку вона 12.11.2019 року зареєструвала там своє місце проживання, а у січні 2020 року звернулася до ТОВ «Львівгаз збут» із заявою про надання їй послуг з газопостачання із наданням копій документів про набуте нею право власності на житловий будинок. Така заява була прийнята та для надання послуг на ім`я позивачки було відкрито абонентський рахунок, однак постачання природного газу відновлено не було.В газопостачальній організації ОСОБА_4 повідомили, що газопостачання до її будинку припинено, оскільки за абонентським рахунком будинку рахується непогашена заборгованість попереднього споживача, ОСОБА_5 . Вважає, що дії щодо перенесення на абонентський рахунок ОСОБА_4 заборгованості за газопостачання попереднього споживача та не відновлення газопостачання у зв`язку із несплатою є незаконними, оскільки лише з січня 2020 року у ОСОБА_4 як споживача виникли обов`язки оплачувати надані їй послуги з газопостачання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і вона не має обов`язку сплачувати заборгованість попереднього користувача послуг з газопостачання. Тобто ТОВ «Львівгаз збут» незаконно вимагає в ОСОБА_4 сплатити неіснуючу заборгованість за не надані послуги з газопостачання. Окрім цього, позивачка вважає, що АТ «Львівгаз», зловживаючи своїм монопольним становищем та чинячи тиск на позивача, виставляв рахунки та отримав від позивача плату за послуги, які не надавав, тобто отримав від позивача кошти без достатньої для цього правової підстави. Єдиною правовою підставою, що визначена в Типовому договорі як підстава для оплати послуг з розподілу (доставки) газу, є їх надання. Оскільки надання послуг не відбувалося у зв`язку із припиненим газопостачанням (відсутністю в позивача доступу до газорозподільної системи), то в АТ «Львівгаз» не було жодних правових підстав для виставлення рахунків та отримання плати за розподіл (доставку) газу. Отримавши оплату без надання відповідних послуг, тобто без відповідної правової підстави, АТ «Львівгаз» збагатився за рахунок позивача. Оскільки АТ «Львівгаз» не відновив газопостачання до будинку позивача та не надав йому послуг за укладеним договором, то він повинен сплатити позивачу пеню у розмірі трьох відсотків вартості послуг, виходячит із розрахунку, наданого у позові . Окрім цього, позивачка вважає, що незаконними діями відповідачів їй заподіяну моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок наведених незаконних дій відповідачів позивач зазнав негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

У судовому засіданні представник позивача дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представники відповідачів ТзОВ «Львівгаззбут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» позовні вимоги зеперчили, покликаючись на мотиви, викладені у відзхитвах до позову.

Заслухавши доводи учсників процесу, вивчивши подані письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Із наданої суду копії спадкової справи вбачається, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 являлась ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.09.2019 року ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видано 06.11.2019 року, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нарухоме майно про реєстрацію права власності.

До оформлення права на спадщину газопостачання до будинку було припинено шляхом опломбування вхідного крану пломбою ПАТ «Львівгаз» R26445856 на підставі Акту №410, складеного працівниками оператора Червоноградського віддділення АТ «Львівгаз» 03.10.2019 року у житловому будинку АДРЕСА_1 .

На ім`я позивачки АТ «Львівгаз» відкрито особовий рахунок , у який внесено дані про заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.2019 року по 01.01.2020 р. в сумі 2525, 57 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно із п. 1 та 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, для укладення договору постачання природного газу побутові споживачі разом із заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам пред`являють постачальнику оригінали таких документів:

документи, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення);

документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України, у тому числі ID-карта, або тимчасове посвідчення громадянина України; для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта);

належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності).

Статтею 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Враховуючи наведене, споживачем природного газу в житловому будинку може бути лише його власник або користувач на відповідних правових підставах. Отже, ОСОБА_4 могла стати споживачем послуг із газопостачання в успадкованому будинку лише після оформлення права власності на такий будинок та укладення відповідного договору з газопостачальною організацією.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 стала споживачем природного газу після оформлення права власності на будинок та подання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500, не містить обов`язку нового споживача оплачувати заборгованість попереднього. Жодної іншої угоди про сплату такої заборгованості ОСОБА_4 з ТОВ «Львівгаз збут» не укладала. Після подання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам газопостачання до будинку ОСОБА_4 не було відновлено, пеослуги з газопостачання нею не отримувались .

Внесення відповідачем АТ «Львівгаз» у особовий рахунок позивачки суми в розмірі 2525,57 грн. та вимогу ТОВ «Львівгаз збут» сплатити вказану заборгованість за ненадані послуги з газопостачання суд вважає безпідставною. При цьому суд бере до уваги те, що ТЗОВ «Львівгаззбут» зазначає різні суми існуючої заборгованості у будинку станом на день припинення газопостачання. Так , у вівдповіді ОСОБА_6 від 28.07.2021 р. / т.1 а.с.с63/ така вказана 1708, 12, у відзиві ТЗОВ «Львівагаззбут» / т.1 а.с. 73 / така зазначена 1710,13. У березні 2021 року ТОВ «Львівгаз збут» звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з газопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 року по 01.03.2021 року в сумі 2 525,57 грн., 157,72 грн. інфляційних втрат, 95,73 грн. трьох відсотків річних та 227,00 грн. судового збору. Судовий наказ від 14.04.2021 р. скасований ухвалою суду 17.05.2021 р. . Після цього, як зазначив у судовому засіданні представник відповідача ТЗОВ «Львівгаззбут» та АТ «Львівгаз» ,останні із позовом про стягнення заборгованості по оплаті послуг до будинку АДРЕСА_1 до ОСОБА_4 не звертались. Правові підстави зарахування боргу попереднього власника житлового будинку ОСОБА_5 до особового рахунку ОСОБА_4 АТ «Львівгаз» та ТЗОВ «Львівгаз збут» не вказані.

Борг в розмірі 2 525,57 грн., який відображений ТОВ «Львівгаз збут» на особовому рахунку за ОСОБА_4 , є ймовірним боргом попереднього споживача, спадкодавця ОСОБА_5 . Таке підтверджується періодом виникнення заборгованості, яким є березень місяць 2019 року; часом успадкування та набуття ОСОБА_4 права власності на будинок, яким є 06.11.2019 року; відсутністю укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Львівгаз збут» договору на постачання природного газу, а також вимогою ТОВ «Львівгаз збут» №797.2-Сл-12400-1121 від 11.11.2021 про оплату ОСОБА_4 заборгованості за послуги газопостачання спадкодавця ОСОБА_5 в розмірі 2525,57 грн.

Заборгованість, яку вимагає оплатити ТОВ «Львівгаз збут», є боргом, який за твердженням ТОВ «Львівгаз збут» був у попереднього споживача, спадкодавця ОСОБА_5 , що і підтверджує ТОВ «Львівгаз збут» поданою ним вимогою №797.2-Сл-12400-1121 від 11.11.2021 в порядку ст. 1281, 1282 ЦК України. До вимогиі ТОВ «Львівгаз збут`до ОСОБА_4 долучено лише розрахунок заборгованості. Однак, дані правовідносини не входять до правовідносин між споживачем та надавачем послуг, а тому усі спірні моменти повинні вирішуватися в іншому судовому процесі між спадкоємцем ( ОСОБА_4 ) та кредитором спадкодавця (ТОВ «Львівгаз збут») про стягнення боргу спадкодавця, в порядку ст. 1281, 1282 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 607/98/17.

Відтак, суд вважає підставною вимогу позивача про вилучення суми боргу 2525,17 грн. із особового рахунку ТЗОВ «Львівгаз збут» на ім`я ОСОБА_4 .

Обгрунтованою суд вважає також вимогу про відновлення газопостачання у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 19 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки.

Відповідно до п. 1 розділу 7 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Тобто, наведені норми Правил постачання природного газу та Кодексу газорозподільних систем надають постачальній організації право припинити газопостачання лише за сукупності двох умов: повідомлення про припинення газопостачання споживача у встановленому порядку, а також отримання споживачем такого повідомлення. Без наявності обох зазначених умов газопостачання споживачу не може бути припинено.

Даних про те, що на адресу житлового будинку на АДРЕСА_1 надходило повідомлення про припинення газопостачання та що таке було вручено особі, яка там зареєстрована немає. Акт про припинення газопостачання був складений в односторонньому порядку працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Відтак припинення газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відбулося з порушенням вимог Правил постачання природного газу та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пп. 3 п. 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно із п. 2.1 Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Типового договору).

Відповідно до п. 7.3 Типового договору споживач має право на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Отже, ОСОБА_4 стала споживачем послуг з розподілу (доставки) газу з січня 2020 року, уклавши відповідний договір з АТ «Львівгаз». З моменту укладення такого договору АТ «Львівгаз» повинен був забезпечити ОСОБА_4 доступ до газорозподільної системи та передачу належних об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема шляхом відновлення газопостачання до її житлового будинку.

Проте, АТ «Львівгаз» газопостачання до будинку ОСОБА_4 не відновив та жодних послуг з доставки газу, починаючи із дня укладення відповідного договору, не надавав, чим порушує права ОСОБА_4 як споживача.

Щодо вимоги про стягнення з АТ «Львівгаз» сплачених ОСОБА_4 коштів в рахунок погашеного заявленого відповідачами боргу , на думку суду, така до задоволення не підлягає.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору розподілу природного газу за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з наведених законодавчих та договірних норм споживач зобов`язаний оплачувати тільки ті послуги, що надаються, тобто оплачувати послугу з розподілу газу яка надається та полягає в цілодобовому доступі до газорозподільної системи та передачі належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу.

Суд вважає, що у випадку виникнення спору щодо суми боргу за надані послуги,з ініціативи АТ «Львівгаз» чи ТЗОВ «Львівагаз збут» до ОСОБА_7 та доведеності такої суми боргу по будинку АДРЕСА_1 , кошти, добровільно сплачені ОСОБА_4 , можуть бути зараховані в суму боргу чи в суму поточних нарахувань за оримані послуги після надання таких послуг.

Суд не вважає такі кошти майном, набутим без достатньої правової підстави, виходячи зі змісту ст. 1212 ЦК, як на це посилається позивач.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивачка посилається на те, що діями відповідачів їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у зазнанні нею негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.4 Постанови №4 ВСУ суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч.4 Постанови №4 ВСУ, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

У даному випадку, суд вважає, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження вказаних вимог.

Зазначене стосується і вимог про стягнення неустойки , виходячи із змісту ст.549 ЦК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 10,12,13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 901, 903 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Зобовя`зати Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» відновити газопостачання до житлового будинку ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 .

Зобовя`зати Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» вилучити дані про заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 2 525,57 грн. з особового рахунку ОСОБА_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 27.04.2022р.

Суддя Г. Б. Білінська