Справа № 305/954/19
Провадження по справі 2/305/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Раховів порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі Позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (суд в ході розгляду справи встановив правильні далі ОСОБА_3 ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 20 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_6 укладено Договір про іпотечний кредит №162 (надалі Кредитний договір), згідно з яким останньому надано кредит в розмірі 19800 доларів США. 21 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_6 укладено Іпотечний договір №162/162, що посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С., зареєстрований в реєстрі №1355, предметом якого є майнові права на нерухоме майно: незавершене будівництво на об`єкт нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. Разом з тим, 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення цих договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором, позичальником якого був ОСОБА_6 , та новим іпотекодержателем майна. Враховуючи, що ОСОБА_6 не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, Товариство звернулося з позовною заявою до Рахівського районного суду Закарпатської області про стягнення заборгованості. 19.12.2013 рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області стягнуто заборгованість та судові витрати з ОСОБА_6 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи". На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист, який був пред`явлений на виконання до відділу ДВС. У процесі виконання виконавчого провадження ТОВ "Кредитні ініціативи" стало відомо та отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До завідуючої Рахівською державною нотаріальною конторою 14.09.2018 було скеровано вимогу-претензію №213 від 24.10.2018 ТОВ "Кредитні ініціативи". У грудні 2018 року представник Позивача отримав від Рахівської держнотконтори лист-відповідь, з якого стало відомо, що відповідачка, ОСОБА_4 , подала заяву про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу №365/2018, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, крім того зазначено, що згідно з довідкою Рахівської міської ради від 11.06.2018 №2622 за адресою місця проживання спадкодавця ОСОБА_6 зареєстровані особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 01 травня 2018 року заборгованість ОСОБА_6 перед ТОВ "Кредитні ініціативи" складає 89228,94 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 становить 2340479,29 гривні, а саме: за кредитом 16580 доларів США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 становить 434894,18 гривні, по відсотках 24909,73 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 653383,39 гривні, пеня 47739,21 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 1252201,72 гривні. Спадкоємці, відповідно до норм Цивільного кодексу України зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини та задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості одержаного у спадщині майна, тому ТОВ "Кредитні ініціативи" в особі уповноваженого представника вживав заходів досудового врегулювання, зокрема 02.01.2019 ОСОБА_4 було направлено повідомлення-вимогу №303 від 02.01.2019, яка отримана останньою 17.01.2019, однак вимога залишилася не виконана. З огляду на викладене, представник позивача ОСОБА_7 просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість за Договором про іпотечний кредит №162 від 20.04.2006 року в розмірі 2340479,29 гривні в межах отриманого спадкового майна після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути судовий збір у розмірі 35107,18 гривні, що був сплачений при подачі позову до суду.

Ухвалою Рахівського районного суду від 06.06.2019 було відкрито провадження у даній справі та запропоновано Відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстрація судом була здійснена за №8364 20.12.2019) надіслала на адресу суду відзив на позов, в якому зазначила про те, що вона про відкриття провадження у даній справі довідалася від своєї матері ОСОБА_4 лише 05 грудня 2018 року, а отже вона подає відзив у встановлений судом строк. Позивач надав копію іпотечного договору неналежної якості та не засвідчений, а тому відсутні підстави стверджувати що такий доказ є належний та достовірний. Крім того, у Позивача немає повноважень на подання цього позову та вимагати у Відповідачів виконання ними будь-яких обов`язків на підставі Договору про іпотечний кредит №162 від 20.04.2006, оскільки до позовної заяви не додано ні оригіналу, ні копії Додатку 1 до Договору про передачу прав за договорами забезпечення, а також Договір про передачу прав за договорами забезпечення не укладений в письмовій формі з нотаріальним посвідченням, тобто в матеріалах справи відсутні докази переходу до Позивача прав за Іпотечним договором №162/162 від 21.04.2006, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Вона не погоджується також з розрахунком заборгованості, оскільки такий здійснений в іноземній валюті, що суперечить законодавству України. Нарахування пені, яка нарахована за період з 01.04.2013 по 01.05.2018, є неправомірним, оскільки остаточною датою виконання зобов`язання за договором було 19 квітня 2016 року, а отже останньою можливою датою, до якої підлягала б нарахуванню пеня за Кредитним договором, була дата 20 квітня 2016 року, до цієї вимоги застосовується позовна давність у один рік, тому вимога про стягнення пені за кредитним договором, який являється предметом даного позову, не підлягає до задоволення. Крім того, у 2013 році Позивач уже звертався до Рахівського районного суду про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, за наслідками якого було ухвалено рішення про стягнення заборгованості станом на 28.02.2013 року у розмірі 23450,95 долара США. Стягнення здійснювалося достроково, тобто було змінено строк виконання зобов`язання і після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, що мало місце 15.07.2013, Кредитний договір припинив свою дію та Позивач втратив можливість нарахування процентів за користування кредитом, комісійних, неустойки, оскільки таке поза строком дії кредитного договору не передбачене. ОСОБА_3 не подавала заяви про прийняття спадщини, не отримувала свідоцтва про прийняття спадщини та спадкоємці не знали про наявність у ОСОБА_6 боргу, тому й не повідомляли позивача про його смерть. Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідь про спадкоємців ОСОБА_6 йому було надіслано за №43 від 08.11.2018, яку він отримав лише у грудні 2018, але отримання цієї відповіді у грудні 2018 нічим не підтверджено, тому датою отримання позивачем інформації про відкриття спадщини слід вважати саме 08.11.2018 й з огляду на це Позивач як кредитор спадкодавця пропустив шестимісячний строк для подання позову до відповідачів, як спадкоємців, які прийняли спадщину. У зв`язку з викладеним просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідачці ОСОБА_5 копія ухвали про відкриття провадження у даній справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами були направлені за місцем проживання, але повернулися до суду без вручення, оскільки адресат відсутній. ОСОБА_5 була ознайомлена з матеріалами справи в приміщенні суду 18.11.2019, проте відзив на позов подала лише 17.01.2020, тобто з порушенням строку на подання відзиву, тому суд відповідно до ст. 126 ЦПК України залишає такий без розгляду.

Відповідачка, ОСОБА_4 , про відкриття провадження у даній справі та дату й час судового засідання була повідомлена шляхом публікації оголошення на офіційному сайті судової влади, оскільки поштові відправлення, що направлялися за адресою її місця проживання, були повернуті без вручення. Відзиву на позов у визначений судом строк не подала.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили з урахуванням обставин, зазначених у відзиві на позов, відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце роз0гляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов у визначений судом строк не подали.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у встановлений законом строк відзив не подали, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд в ході розгляду встановив, що 20 квітня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_6 був укладений Договір про іпотечний кредит №162 (надалі Кредитний договір), згідно з яким останньому надано кредит в розмірі 19800 доларів США, за користування кредитом було встановлено відсоткову ставку в розмірі 15% річних. Кінцевий термін повернення кредиту сторонами було погоджено 19 квітня 2016 року. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячно (щоквартально) відповідно до Графіку (Додаток 1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_6 укладено Іпотечний договір №162/162, що посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С., який зареєстрований в реєстрі №1355, предметом якого є майнові права на нерухоме майно: незавершене будівництво на об`єкт нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оціночна вартість цього майна 230516,00 гривні.

Між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційним банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" 17.12.2012 було укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення. Разом з тим, 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладення цих договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором позичальником якого був ОСОБА_6 та новим іпотекодержателем майна.

Зазначене було встановлено в ході розгляду справи 305/1807/13-ц провадження по справі 2/305/961/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, що підтверджено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області у цій справі від 19.12.2013.

Також, відповідно до цього рішення суду з ОСОБА_6 було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" заборгованість за кредитним договором №162 від 20 квітня 2006 року у розмірі 187 443 (сто вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) гривні 44 копійки станом на 28.02.2013 року.

Суд в ході розгляду даної справи, для з`ясування суми заборгованості оглянув справу 305/1807/13-ц провадження по справі 2/305/961/13 та встановив, що заборгованість за кредитним договором №162 від 20.04.2006 року з ОСОБА_6 була стягнута достроково, оскільки боржник протягом тривалого часу не виконував умови договору, порушив графік погашення кредиту, а тому 15.07.2013 ТОВ "Кредитні ініціативи", посилаючись на умови Кредитного договору та Договору відступлення пред`явило до ОСОБА_6 вимогу про дострокове погашення кредиту в сумі 187443,44 грн або добровільно передати предмет застави для подальшої реалізації, направивши останньому вимогу про сплату заборгованості достроково. Про результат вирішення даної вимоги необхіно було повідомити кредитора у строк упродовж семи днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом надав суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором №162 від 20.04.2006 станом на 01.05.2018 складала 89228,94 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 становить 2340479,29 гривні, а саме: за кредитом 16580 доларів США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 становить 434894,18 гривні, по відсотках 24909,73 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 653383,39 гривні, пеня 47739,21 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 1252201,72 гривні. Заборгованість по пені за останній календарний рік 11010,07 долара США, що по курсу НБУ станом на день розрахунку складає 286794,65 гривні.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.05.2018 боржник, ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Рахівським РВ ДРАЦС Головного управління юстиції в Закарпатській області зроблено відповідний актовий запис за №75.

Відповідно до статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як зазначив позивач про смерть ОСОБА_6 йому стало відомо в процесі виконання виконавчого провадження №52281055, тобто спадкоємець ОСОБА_4 , знаючи про борги ОСОБА_6 , адже вона як дружина останнього підписувала Договір про іпотечний кредит №162 від 20.04.2006 року, не повідомила кредитора про смерть її чоловіка.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_6 . Товариство з обмеженою відповідальністю пред`явило вимогу про стягнення боргу зі спадкоємців боржника - його дружини ОСОБА_4 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та дочок - ОСОБА_5 й ОСОБА_9 , які, як зазначив позивач, на момент смерті ОСОБА_6 були зареєстровані за адресою проживання спадкодавця ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 хоч і були зареєстровані за місцем проживання свого батька у АДРЕСА_2 , у тому числі й на момент смерті останнього, проте як встановив суд в ході розгляду даної справи за цією адресою вони не проживали, оскільки на той час проживали у місті Львові і заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали, отже вони, у розумінні статей 1268,1269 ЦК України не належать до спадкоємців ОСОБА_6 , які прийняли спадщину, отже й відповідно вони не можуть відповідати за зобов`язання ОСОБА_6 .

Що стосується відповідач ОСОБА_4 , то банк не пропустив строк на пред`явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" вже 14.09.2018 (тобто в межах шестимісячного строку) за Вих №148 подало вимогу-претензію за місцем відкриття спадщини до Рахівської державної нотаріальної контори, в якій заявило кредиторську вимогу до спадкоємців ОСОБА_6 в розмірі 2340479,29 грн, на яку 08.11.2018 Рахівська держнотконтора надала відповідь про те, що до Рахівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від його дружини - ОСОБА_4 , на підставі якої було відкрито спадкову справу в Рахівській державній нотаріальній конторі №365/2008, свідоцтва про право на спадщину в Рахівській держнотконторі не видавалися.

Отже, ОСОБА_4 являється спадкоємцем, яка б, відповідно до ст. 1282 ЦК України, зобов`язана задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" пред`явило вимоги, які в даному випадку не підлягають стягненню зі спадкоємців ОСОБА_6 з огляду на таке.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

У правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 провадження N 14-10 цс 18, зазначається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, відступаючи від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, Велика Палата Верховного Суду визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Також підлягає врахуванню правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), за яким пеня за договором не підлягає стягненню за період після закінчення строку кредитування, де вказано, що статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Згідно з умовами Договору про іпотечний кредит №162 від 20.04.2006 року кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним був встановлений 19 квітня 2016 року.

Як уже зазначалося кредитор пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту 15.07.2013 вимогу до ОСОБА_6 про дострокове повернення кредиту, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, з чим погодився й Рахівський районний суд, який рішенням від 19.12.2013 задовольнив позовні вимоги ТзОВ "Кредитні ініціативи" й достроково стягнув з ОСОБА_6 заборгованість за Договором про іпотечний кредит №162 від 20.04.2006. Дане рішення набрало законної сили 31.12.2013 та, як зазначив позивач, перебуває у процесі виконання ВП №52281055. Таким чином кредитор змінив кінцевий строк виконання зобов`язання за вказаним договором.

За таких обставин, враховуючи, що зазначеним рішенням стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а тому подальше нарахування банком процентів, штрафів та пені за умовами кредитного договору після настання строку погашення кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору. Позивач фактично мав право на нарахування відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, але таких вимог не пред`явив, тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до спадкоємців боржника ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №162 від 20.024.2006 року за кредитом - 16580 доларів США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 становить 434894,18 гривні, по відсотках 24909,73 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 653383,39 гривні, пені 47739,21 долара США, що по курсу НБУ на 01.05.2018 складає 1252201,72 гривні, є безпідставними, не ґрунтується на вимогах Закону, тому до задоволення не підлягають.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з врахуванням відмови у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при подачі даного позову не підлягають стягненню з відповідачів, а такі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 28.04.2022.

Суддя: В.Е. Ємчук