Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/512/22
Провадження №: 2/332/1174/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі - Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Немченко М.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Позивач в особі представника - адвоката Немченко М.В. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.02.2021 року в рамках виконавчого провадження № 64403339 з ОСОБА_1 було примусово стягнуто із її заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кошти на загальну суму 382 грн. 93 коп. За позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі № 332/1210/21 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене судове рішення набуло законної сили 29.01.2022 року. У звязку з цим позивач просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно набуті кошти та витрати пов`язані із правничою допомогою у розмірі 4000 гривень.
Позивач та її представник позивача у судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подано представником позивача заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.02.2021 року в рамках виконавчого провадження № 64403339 з ОСОБА_1 було примусово стягнуто із її заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кошти на загальну суму 382 грн. 93 коп. За позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі № 332/1210/21 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене судове рішення набуло законної сили 29.01.2022 року (а.с.8-9). За позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі № 332/1210/21 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене судове рішення набуло законної сили 29.01.2022 року (а.с.6-7).
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016р. у справі № 6-2491 цс 15, положення статті 1212 Цивільного кодексу України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і годі, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопад;: у справі № 922/3412/1 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок: «предметом регулювання глави 83 Ц України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереження майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018р. у справі № 910/9072/Л висловила позицію, що згідно з п.3 ч.3 ст. 1212 Цивільного кодексі України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, тому числі гроші.
Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису № 472 від 12.01.2021 р. таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що стягнення з позивача коштів в розмірі 382 грн. 93 коп. було безпідставним.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані із правничою допомогою у розмірі 4000 гривень, суд дійшов до наступного висновку.
За таких підстав, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 137, 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України
Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Немченко М.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів- задовольнити.
Повний текст рішення буде виготовлено 19.04.2022 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В.Марченко