Справа № 191/3968/21
Провадження № 2-о/191/79/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Синельникове 27 квітня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Раївська сільська об`єднана територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі останніх шести років ОСОБА_1 приймав участь в житті ОСОБА_2 як син, а саме: останній проживав в будинку ОСОБА_1 . ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_3 матеріально, купував одяг, предмети домашнього вжитку, лікував тощо. Новосад ОСОБА_4 періодично лікувався у медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, ОСОБА_2 став безпорадним, в зв`язку з хворобою він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Після своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, складений 22 травня 2018 року, на користь свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчений виконуючим обов`язки старости Новоолександрівського старостинського округу № 8 Дмітрієвою А.В. та зареєстрований в книзі за № 8-4. Відповідно до змісту складеного заповіту все майно, що належить ОСОБА_2 на день його смерті де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом мав права, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права і обов`язки, які належать йому на день смерті, він заповідає своєму синові - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до довідки Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 754 від 03.11.2021 року ОСОБА_2 складений заповіт у виконкомі Раївської сільської ради Новоолександрівського старостинського округу № 8 за № 8-4 від 22.05.2018 року не змінював та не відміняв.

Просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 .

Представник заявника ОСОБА_5 до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Раївської сільської ради до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 05.04.2021 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис №59.

Згідно заповіт складеного ОСОБА_2 22.05.2018 року, посвідченого виконуючим обов`язки старости Новоолександрівського старостинського округу № 8 Дмітрієвою А.В. та зареєстрований в книзі за № 8-4, усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося він заповів своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 773 від 16.11.2021 року Новосад Веніамін, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті проживав разом з сином ОСОБА_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

З повідомлення завідувача Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. №2161/01-16 від 28.12.2021 року вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Новосад Веніаміна, спадкова справа не заведена.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявника ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 315ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Раївська сільська об`єднана територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Г. В. Бондаренко