Дата документу 28.04.2022
Справа № 501/492/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Бобракової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області подання старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Івасьової О.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Івасьова О.О. звернулась до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не виконує вимоги виконавчого документа наказу №916/1688/17, виданого 25.09.2017 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лузанівка» 8070 грн. штрафу та 1600 грн. судового збору.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України встановлюється на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Будучи належним чином сповіщеним, державний виконавець в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби та Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_1 має відкриті рахунки У КБ «ПриватБанк» та АТ «ПУМБ», кошти на рахунках відсутні, відомості про зареєстровані транспортні засоби за боржником відсутні, боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує (а.с.6).

В акті державного виконавця від 03.11.2021 вказано: "виходом державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_1 , боржника та майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено" (а.с.7).

На а.с.3-5 знаходяться копії платіжних вимог від 02 квітня 2020 року, в яких платник ОСОБА_1 , стягувач Чорноморський міський відділ ДВС, сума 22026,34 грн.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені в поданні старшого державного виконавця Івасьової О.О. до суду не надано.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов`язань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Слід зазначити, що сама по собі наявність невиконаного зобов`язання не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, і не може бути визнана судом підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Крім того, всупереч ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Отже, суду не відомо чи отримував боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню рішення.

Взагалі постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №916/1688/17, виданого 25.09.2017 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лузанівка» 8070 грн. штрафу та 1600 грн. судового збору., державним виконавцем не надано і суду, ні під час звернення до суду з поданням, ні в ході розгляду даної справи.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про вжиття у повному обсязі усіх відповідних заходів для виконання судового рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1,6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на державного (приватного) виконавця покладається тягар доказування.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника. А вжиття обраного державним виконавцем обмеження на даний час не є єдиним можливим та необхідним способом забезпечення примусового виконання боржником вказаного виконавчого документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.259-260, 441 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Івасьової О.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя