У Х В А Л А

26 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 204/5830/20

провадження № 61-3013ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, просила визнати оплату рахунку/замовлення № 291: _34 на суму 3 500,00 грн, як проведену неналежним платником; визнати оплату рахунку/замовлення № 291: НОМЕР_1 на суму 1 000,00 грн, як проведену неналежним платником; визнати недійсними три договори «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою»: від 17 жовтня 2019 року № 9199, сума кредиту: 1 313,00 грн; від 17 жовтня 2019 року № 9200, сума кредиту: 1 426,00 грн; від 17 жовтня 2019 року № 9201, сума кредиту: 1 000,00 грн; визнати недійсним самовільне, без згоди, збільшення Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») кредитного ліміту картки «Універсальна» НОМЕР_2 у розмірі 5 000,00 грн; відновити залишок коштів на картці «Універсальна» НОМЕР_2 до стану станом на 16 жовтня 2019 року, у якому вона була перед виконанням п`яти банківських операцій неналежним платником, у розмірі +80 грн власних коштів, 0 грн кредитних коштів; відновити залишок коштів на картці для виплат НОМЕР_3 до стану 25 листопада 2019 року, в якому вона була перед списанням коштів у рахунок погашення заборгованості за карткою НОМЕР_2 у розмірі 1,86 грн власних коштів; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано оплату рахунку/замовлення № 291: _34 на суму 3 500,00 грн., як проведену неналежним платником.

Визнано оплату рахунку/замовлення № 291:_58 на суму 1 000,00 грн, як проведену неналежним платником.

Визнано недійсними три договори «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою»: від 17 жовтня 2019 року № 9199, сума кредиту: 1 313,00 грн; від 17 жовтня 2019 року № 9200, сума кредиту: 1 426,00 грн; від 17 жовтня 2019 року № 9201, сума кредиту: 1 000,00 грн.

Визнано недійсним самовільне, без згоди, збільшення АТ КБ «ПриватБанк» кредитного ліміту картки «Універсальна» від 17 жовтня 2019 року № НОМЕР_2 у розмірі 5 000,00 грн.

Відновлено залишок коштів на картці «Універсальна» НОМЕР_2 до стану станом на 16 жовтня 2019 року, у розмірі +80 грн власних коштів, 0 грн кредитних коштів.

Відновлено залишок коштів на картці для виплат НОМЕР_3 до стану 25 листопада 2019 року, у якому вона була перед списанням коштів у рахунок погашення заборгованості за карткою НОМЕР_2 , у розмірі 1,86 грн власних коштів.

Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 5 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, у цій частині позову відмовлено.

У березні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» на електронну пошту Верховного Суду направило касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у зазначеній справі є вимоги немайнового характеру та майнового про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, що випливає з вимог про захист прав споживачів, тому необхідно застосувати пункт 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для визначення справи малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана ним касаційна скарга має виняткове значення для нього.

Проте таке посилання є формальним та не дає підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника, який подає касаційну скаргу, оскільки він не обгрунтовує в чому полягає таке виняткове значення.

Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявни ком постанова Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року ухвалена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко