Справа № 604/828/21
Провадження № 2/604/42/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі :

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

представника позивача - адвоката Данилевич А.Б.

представника відповідача - адвоката Щербатюка О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог :

Позивач Публічне акціонерне товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулись до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спадкоємця позичальника, посилаючись на те, що 30.11.2007 року між сторонами укладено кредитний договір №188, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 40 400,00 грн. зі сплатою 16% річних на споживчі цілі, строком на 24 місяці з остаточним поверненням 29.11.2009 року. Вироком Підволочиського районного суду №1-37/10 від 29.03.2010 року ОСОБА_2 визнано винною за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364 КК України і призначено їй покарання : за ч.1 ст. 366 КК України - один рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на один рік; за ч.1 ст. 364 КК України - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки. Розірвано достроково кредитний договір та стягнуто заборгованість в розмірі 52963,02 грн. 14 квітня 2010 року на підставі вироку суду Підволочиським районним судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання в органи державної виконавчої служби. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем Підволочиського районного відділу ДВС ГТУЮ у ТО встановлено, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі цього 17.10.2017 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.3 ч.1ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». 03.09.2018 року представником Банку з матеріалів виконавчого провадження отримано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 . В межах виконавчого провадження проведено стягнення в розмірі 1199,56 грн і залишок боргу за вироком суду становить 51291,18 грн. Свідоцтво про смерть боржника Банк отримав 03.09.2018 року. 06.09.2018 року Позивачем надіслано у Підволочиську державну нотаріальну контору претензію, як Кредитора з вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 . Листом від 04.04.2019 року Підволочиська державна нотаріальна контора повідомила, що заява кредитора направлена за належністю до приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Коломійчука О.І. Банком, листами від 19.04.2019 року, 12.03.2020 року, 16.12.2020 року надсилались клопотання з метою надання інформації щодо відкриття спадкової справи та інформації про спадкоємців померлого. Листом від 13.01.2021 року приватний нотаріус Підволочиського нотаріального округу Коломійчук О.І. повідомив кредитора, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_1 , що проживає у с. Козярі Підволочиського району Тернопільської області. 31.05.2021 року Банком надіслано на адресу спадкодавця вимогу про погашення заборгованості в сумі 51291,18 грн, яка отримана ОСОБА_1 проте залишена без задоволення, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача як спадкоємця майна боржника суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 51291,18 грн.

Виклад позиції представника позивача та доводів відповідача у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, що викладені у позовних вимогах та просить їх задоволити у повному обсязі. Крім того у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності просить відмовити, оскільки такий строк Банком не пропущено позаяк своєчасно звертались із відповідними заявами до нотаріальної контори щодо отримання інформації про спадкоємця боржника, а також до самого відповідача.

Представник відповідача адвокат Щербатюк О.Д. проти задоволення позовних вимог позивача заперечив, вважає їх незаконними та безпідставними з огляду на те, що 14.04.2010 року на підставі вироку суду було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання в органи ДВС. Після смерті боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_1 . Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України посилається на те, що до складу спадщини входять як права так обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із змісту ст. 1281 ЦК України, законодавець допускає два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців : безпосередньо до спадкоємців, та опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. На відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Такого висновку дійшов ВС у постанові від 11.07.2018 року у справі №495/11933/15-ц. Посилається на ст. 1281 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 даної статті, позбавляється права вимоги. Тобто в таких випадках кредитор зобов`язаний довести, що ніхто зі спадкоємців не повідомляв про відкриття спадщини і не пред`явив свою вимогу не пізніше одного року з дня, коли борг мав бути погашений. Якщо боргове зобов`язання виникло на підставі розписки чи будь-якого іншого договору, кредитор зобов`язаний довести, що заборгованість дійсно існує. Сам факт наявності боргових зобов`язань не підтверджує обов`язку спадкоємців задовольнити таку вимогу. Кредитор зобов`язаний довести, що борг дійсно не був повернутий спадкодавцем. В такому випадку необхідно звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцем у натурі. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між позивачем і боржником за основним кредитним договором ОСОБА_2 припинив свою дію ще 13.04.2010 року, що підтверджується вироком Підволочиського районного суду від 29.03.2010 року, оскільки саме цим рішенням суду розірвано достроково кредитний договір та стягнуто 52963,02 грн. Оскільки дія кредитного договору була припинена ще у 2010 році, позивач, як сторона виконавчого провадження міг дізнатись про смерть позичальника за цим кредитним договором ще 17.10.2017 року, з дня винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника ОСОБА_2 , набув право звернутися до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи протягом 6 місяців, тобто до 17.04.2018 року або до спадкоємців, якими є й сам відповідач до 17.10.2018 р. Таким чином на даний час строк позивача до спадкоємців та нотаріуса з заявою про прийняття спадщини спадкодавця й одночасно іпотекодавця сплинув, тобто є пропущеним без поважної причини, оскільки поважність пропуску цього строку позивачем не доведено. Крім того вважає, що заяви кредитора, що були надіслані представниками до нотаріальної контори протягом 2019-2020 рр., не відповідають вимогам чинного законодавства про прийняття спадщини та пред`явлення вимоги до спадкодавців іпотекодавця, оскільки за своїм змістом є запитами про звернення щодо наявності відомостей про спадкоємців і їх звернень з заявами про прийняття спадщини, проте не місять твердження позивача про намір бути спадкоємцем майна іпотекодавця, який помер. Отже вимоги до спадкоємців мали бути подані позивачем у строки, передбачені ст. 1281 ЦК України, - протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, тобто відповідно ч.2 ст.1220 ЦК України, - з дня смерті спадкодавця, або протягом одного року від настання строку вимоги, а саме, з дня, коли борг повинен був бути погашений. Крім того, позивачем не долученого жодного доказу, щодо надіслання листів чи повідомлень про які зазначає позивач у своєму позові, а також щодо самої суми заборгованості, оскільки довідка з банку не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження суми заборгованості, позаяк з часу ухвалення рішення, тобто з 2010 року із відповідача проводилось стягнення, а тому сума, що зазначена банком не підтверджена іншими доказами, у зв`язку з чим в задоволенні позову просить відмовити.

Заяви (клопотання) учасників справи.

13.09.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 поступив відзив на позовну заяву , згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

22.09.2021 року на адресу суду від позивача АТ «Державний ощадний банк України» надіслано відповідь на відзив, згідно яких вважають, що наведені у відзиві обставини не відповідають дійсності, а заявлені вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

22.09.2021 року від АТ «Державний ощадний банк України» поступило клопотання про витребування доказів, зокрема копію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2

11.10.2021 року поступило клопотання від представника АТ «Державний ощадний банк України» про перенесення судового засідання 13.10.2021 року на іншу дату після 25 жовтня 2021 року у зв`язку з тим, що представник буде перебувати у відпустці.

29.11.2021 року поступило клопотання від представника АТ «Державний ощадний банк України» про перенесення судового засідання 30.11.2021 року на іншу дату у зв`язку з тим, що буде перебувати у відпустці.

22.12.2021 року від позивача АТ «Державний ощадний банк України» поступило клопотання про витребування від приватного нотаріуса Коломійчука О.І. копію заяви кредитора до спадкоємців боржника ОСОБА_2

05.01.2021 року від позивача АТ «Державний ощадний банк України» поступило клопотання про проведення підготовчого судового засідання у відсутності представника позивача. Клопотання про витребування доказів, що поступило 22.12.2021 року задовольнити.

10.01.2022 року від представника відповідача поступила заява про проведення підготовчого судового засідання у даній цивільній справі у відсутності відповідача. Крім того надали пояснення у якому заперечують щодо клопотання позивача про витребування доказів у зв`язку з його необґрунтованістю та порушення вимог ст. 83 ЦПК України, а також подали клопотання про залишення позову без руху.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 вересня 2021 року.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 22 вересня 2021 року клопотання АТ «Державний ощадний банк України» задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою Підволочиського районного суду від 10 січня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача АТ «Державний ощадний Банк України» про витребування доказів - відмовлено.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 10 січня 2022 року у задоволенні клопотання адвоката Щербатюка О.Д. про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 10 січня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 березня 2022 року.

Фактичні обставини, встановлені судом та нормативно правове обґрунтування.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб що визначений законом.

Відповідно до вимог ст.. 15 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у випадках передбачених ЦПК.

Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», після проведених 07.06.2011року змін до Статуту банку, затверджених постановою КМУ від 06 квітня 2011р. № 502 „Про внесення змін до постанови КМУ від 25 лютого 2003 року №261" перейменовано на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України".

30 листопада 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 188, згідно якого Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 40 400 грн, зі сплатою 16 відсотків річних, комісійні винагороди та інші виплати в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 29 листопада 2009 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 березня 2010 року ОСОБА_3 визнано винною за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364 КК України і призначено їй покарання : за ч.1 ст. 366 КК України - один рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на один рік; за ч.1 ст. 364 КК України - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначено - два роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття основного покарання з дворічним іспитовим строком, а також покладено обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Позов прокурора задоволено. Розірвано достроково кредитний договір №188 від 30.11.2007 року укладений між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України та ОСОБА_2 . Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору у розмірі 52693,02 грн.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Новосільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Відповідно до копії постанови Підволочиського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області серії ВП №18695874 від 17 жовтня 2017 року вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання в/л №1-37 виданого 29.03.2010 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 52692,02 грн закінчено на підставі п.3ч.1ст.ст.39,40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

Судом оглянуто спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_2 , згідно якої вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке прийняв її син ОСОБА_1 15 травня 2018 року приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,5377 га, що розташована на території Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Таким чином судом встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої являється її син - відповідач по справі ОСОБА_1 . Крім того судом встановлено, що відносно спадкодавця ОСОБА_2 було відкрито провадження щодо виконання судового рішення про стягнення із неї в користь позивача грошових коштів в розмірі 52693,02 грн.

Згідно вимог ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України зазначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що 06.09.2018 року за вих. №117.20-12/1/1001/83270/2018-19 філія Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою у якій просили прийняти заяву АТ «Ощадбанк» як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_2 .

Згідно відповіді в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори від 04.04.2019 року №127/01-16 на №117.20-12/1/463/22681/2019-19 від 15.03.2019 Підволочиська державна нотаріальна контора повідомляє, що заява кредитора від 06.09.2018 року за вих. №11.20-12/1/1001/83270/2018-19 направлена за належністю до приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Коломійчука О.І., оскільки саме в нього заведено спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_2 .

Згідно відповіді на електронне повідомлення АТ «Державного ощадного банку України» Департаменту бек-офісу №46/05-08/2299 від 02.08.2021 року вбачається, що по кредитному договору № 188 від 30.11.2007 року укладеному між філією Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 станом на дату смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість становила 51291,18 грн. 48071,74 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом і відсотками, 3219,44 грн. пеня по кредиту.

19 квітня 2019 року №117-20-12/1/643/34304/2019-19, 12.03.2020 року №117.20-12/1/345/19173/2020-19, 16.12.2020 року № 117.20-12/1/1617/82671/2020-19 філією Тернопільського обласного управління Державний ощадний Банк України звертались із клопотанням до Приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Коломійчука О.І. у якому просили надати відповідь щодо відкриття спадкової справи та повідомити про спадкоємців боржника ОСОБА_2

31.05.2021 року АТ Державний ощадний Банк України звернулись із вимогою до ОСОБА_1 щодо повернення грошових коштів у сумі 51291,18 грн. боргу.

З пояснень представника позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що позивач дізнався про смерть боржника ОСОБА_2 03.09.2018 року, а 13 січня 2021 року Приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу повідомив кредитора про прийняття спадщини 15 травня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч 2,3ст. 1281 ЦК України зазначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулись до суду із позовом до відповідача 05 серпня 2021 року, тобто зі спливом 6 місячного строку.

Ч.4 ст. 1281 ЦК України вказано, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В судовому засіданні позивачем не наведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів як підставу до задоволення позовних вимог, зокрема позивачем не доведено поважності пропуску строку звернення вимоги до спадкодавця, що прийняв спадщину, а відтак позбавляється у відповідності до вимог ч.4 ст. 1281 ЦК України права на звернення до суду із вимогами до спадкоємця про стягнення заборгованості.

Разом із тим, суд не бере до уваги пояснення представника позивача, про те, що копію постанови про закінчення виконавчого провадження Банк отримав 03.09.2018 року, а у подальшому звертались із відповідними заявами в нотаріальну контору з метою отримання інформації щодо спадкоємців майна померлої ОСОБА_3 саме 06.09.2018 року, 19.04.2019 року, 12.03.2020 року 16.12.2020 року, а також посилання представника позивача на те, що факт відправки листа мав місце 06.09.2018 року, що підтверджується посиланням Підволочиської нотаріальної контори, оскільки представником позивача не надано належних та допустимих доказів відправки вихідної кореспонденції, саме у ці числа, так як це передбачено відповідними внутрішніми інструкціями. Крім того, суд не бере до уваги як доказ суми заборгованості на час смерті боржника ОСОБА_2 в розмірі 51291,18 грн, яке оспорюється відповідачем, оскільки на пропозицію представника відповідача, позивач не надала оригіналу такого повідомлення, не довела чи уповноважена особа його робила та чим такі повноваження підтвердженні. Крім того факт самої заборгованості, на думку суду, в даному конкретному випадку має бути підтвердженим належними та допустимими доказами, зокрема довідками з державної виконавчої служби, оскільки із боржника протягом 7 років проводилось стягнення і на час розгляду справи сума боргу зменшена лише на 1401,84 грн, а тому підлягає доказуванню та перевірці.

За вказаних обставин суд вважає заявлені позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 525,526,625, 611,625,1050 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення сторони можуть отримати не пізніше 10 днів з часу проголошення вступної та резолютивної частини в канцелярії суду.

Суддя - підпис

з оригіналом згідно :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б. Сташків