П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Кондора Р.Ю.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року (головуючий суддя Логойда І.В.) у справі №308/15925/21 за заявою за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Залізнична 4/22 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021, якою їх заяву про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 08 листопада 2021 року у справі № 308/13655/21 - повернуто без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення місцевим судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить вказану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїй заяві про скасування судового наказу зазначили про необґрунтованість вимог стягувача, зазначили про те, що заперечують та не визнають свій обов`язок перед ОСББ «Залізнична 4/22», зазначили про тривале непроживання у квартирі за спірною адресою та відсутність факту користування відповідними послугами, заперечили розмір визначеної суми заборгованості. Зазначають, що суд не звернув уваги на те, що судовий наказ може бути виданий лише коли вимоги заявника є безспірними, місцевий суд порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу .

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу, суддя місцевого суду виходив з того, що боржниками в поданій заяві не зазначено належних доказів про необґрунтованість вимог стягувача, натомість як підставу для скасування судового наказу боржники зазначають відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації з 2013 року, що в свою чергу також не підтверджено належними та допустимими доказами. Суддя вважав, що заява про скасування судового наказу оформлена з порушенням п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, оскільки не містить зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, а тому підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

Проте із такими висновками судді місцевого суду погодитися не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно з частинами 1-6 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду (ч. 6 ст. 170 ЦПК України).

Отже, за змістом п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, на відміну від п.п.4-6 ч. 3 ст 105 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.17.2017, заява має містити лише зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Тому висновок судді місцевого суду про те, що у заяві не зазначено належних доказів, не підтверджено належними й допустимими доказами відсутність (непроживання) за місцем реєстрації з 2013 року - є помилковим, зробленим із порушенням норм процесуального прав.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановлено, що боржники у своїй заяві просили скасувати судовий наказ повністю, заперечували та не визнали свій обов`язок перед заявником, вказували на наявність спору про право, зазначали про тривале непроживання у квартирі за спірною адресою та відсутність факту користування відповідними послугами, заперечували визначену заявником суму заборгованості.

Отже, заява про скасування судового наказу містить зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, тобто оформлена з дотриманням п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України.

На дані обставини суддя місцевого суду уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених ч. 6 ст. 170 ЦПК України для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу, тому ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду апелянт зазначала, що співвласником квартири є, крім неї та сина, також і донька. Голова правління ОСББ «Залізнична 4/22» в судовому засіданні апеляційного суду вказував про обов`язок власника квартири приймати участь в утриманні будинку та прибудинкової території. Проте, у заяві про видачу судового наказу боржниками було зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інформацією щодо інших співвласників квартири голова ОСББ не володіє.

Виходячи з повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 376, п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу судді суду першої інстанції - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 квітня 2022 року.

Головуюча:

Судді: